Režie:
Miroslav CikánKamera:
Jaroslav BlažekHrají:
Jindřich Plachta, Antonie Nedošinská, Maria Tauberová, Lída Baarová, Jiří Plachý st., Ladislav Pešek, Čeněk Šlégl, Jaroslav Marvan, Stanislav Neumann (více)Obsahy(1)
Plytká operetka rozvíjí oblíbenou historku o směšnosti těch, kteří by se rádi vydávali za "lepší lidi" - stejně jako rozšafná paní domácí z tohoto filmu. Chce zapomenout, že rodinné jmění ve skutečnosti pochází z malého zelinářského krámku. Když se poohlíží po výhodném ženichovi pro svou dceru, netuší, že naletěla podvodníkovi. Musí pak dát za pravdu svému manželu, který na její aktivity vždy hledíval s nedůvěrou. Závěr filmu byl natočen barevně systémem Ing. Horsta a Kretchmera. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (16)
Snadno předvídatelný, ale milý film, který táhne hlavně Jindřich Plachta. Jeho podpantoflák, který se včas vzepře a dá na svůj rozum, je tradičně neodolatelný. Půvab dodají Baarová a Tauberová a nechybí ani můj oblíbenec Jiří Plachý, byť tohle asi nebude úplně ta role, ve které by ukázal svoje herecké umění. ()
Příjemné operetní téma, které se líbilo napříč republikou. Ano, i v domovském Brně ;) Na jeho filmové adaptaci je nutno ocenit to tempo, divadelní premiéra v režii Oldřicha Nového byla v prosinci 1933 a filmová již v lednu 1935. Ambice byly velké, nicméně z barevné závěrečné scény sešlo a tak nikdy neuvidíme skutečnou barvu oněch lila růží. Několik nápadů je ale skutečně dobrých i v čb, zejména Peškovy etudy na růžovém balkoně, kouzelná je klasická proměna Nedošinská na způsob Kráčmerky a zdaleka nejlepší je pikantní Maria Tauberová, skutečná operetní diva tehdejších let. ()
Klasická prvorepubliková komedie. Kombinace Nedošínská & Plachta funguje také dobře, ale s Pištěkem je to přece jen tak nějak víc ono ... ()
Copak to se dělá, dávat člověku sklo do oka? Co kdybych se pořezal! Weinbergerova stejnojmenná opereta sklidila nevídaný aplaus již při svém premiérovém uvedení (1933), v němž zářil idol paní a dívek Jára Pospíšil. Bylo jen otázkou času, kdy se hrdinové tohoto růžového příběhu přesunou z divadelních prken na filmové plátno. Nutno dodat, že režisér Cikán prozíravě vytušil, že nemá smysl spoléhat se jen na libozvučné melodie a proto si zajistil exkluzivní herecké obsazení. Lída Baarová v roli samostatné, emancipované lékařky oslňuje ženským půvabem i sympatickým vystupováním, Antonie Nedošinská s Jindřichem Plachtou podnikají další vražedný útok na divákovu bránici, Pešek překypuje hravostí i mladistvým elánem. O prvotřídní humor tedy nebyla nouze. A zpěv? Ten byl svěřen Marii Tauberové (1911 – 2003), zářivé hvězdě českého operního nebe, která se krátce poté (1936) stala na dlouhá desetiletí jednou z nejvýraznějších tváří pražského Národního divadla a její koloraturní soprán sklízel úspěchy i na zahraničních scénách. ()
Červená knihovna, 1) kterou ozvláštňují jen slavní herci._____ 2) Dialogy nudí, tempo je pomalé._____ 3) Rok vzniku se podepsal na kvalitě zvuku, jak také jinak._____ 4) Od operetního žánru toho mnoho neočekávám a také ani mnoho nedostávám. A tak je mé hodnocení v rámci žánru docela dobré. ()
Opravdu velice prostinký příběh, kde snad jen Plachta s Nedošínskou trochu vyčnívají. Ve stylu "U pěti veverek". 55% ()
"Začneme v malým. Koupíme nějaký malý domeček." - "O jednom bych věděl. Bude laciný a má šest oken." - "Výborně, šest oken, dvě pro každého. Zamlouvám si prostřední." ()
Za Plachtu a perfektní Nedošínskou jedna hvězdička navíc, jinak se jedná o docelá průměrný až podprůměrný film, sladká limonáda, kterých se tenkrát točilo bezpočet. Cikánův film "Pán na roztrhání" ze stejného roku a s podobným hereckým obsazením je mnohem originálnější a lépe uchopený. A co se Baarové týče, jedná se o její klasickou roli půvabné dívky, kterých se předtím i poté nahrála ještě habaděj. ()
Hodně naivní komedie o chování zbohatlíků a maloměšťáků a o tom, jak se lze prací a pílí opět dostat k majetku a postavení. Jak z Červené knihovny. Ale za herecké obsazení dávám nakonc s přihmouřením obou očí 3*. ()
Příjemný film. Smůla je, že před tímto filmem jsem shlédl film U pěti veverek, jehož hlavní linie byla zcela totožná: Paničce vleze nenadálé bohatství do hlavy natolik, že investuje do podivného podniku a její muž (v obou filmech Plachta) od ní raději odejde a založí si vlastní podnik. V obou filmech pak žena zase přijde k rozumu... V obou filmech mají stejného nájemníka - Peška a ten má v obou filmech pletky s rodinnou příslušnicí domácích... ()
Jindřich Plachta a Ladislav Pešek byli skvělí až roztomilí, Lídy Baarové si člověk ještě příliš neužije, je ve filmu hodně mladá (a nezkušená), její role je dost špatně napsaná a ona ji ani moc dobře nehraje. V roce 34´ jí ale ještě bylo dobře :-) ()
Hlavně ze začátku tomu chybí tempo, vtípky jsou občas zazděné zmateným střihem. Taky postava správného zásadového chlapíka Pavla Gardena mě většinu času docela iritovala, já být Baarovou, tak mu za tu výchovou lekci na konci filmu plivnu do ksichtu. Naopak příjemně překvapila Maria Tauberová, výborné jsou pak dvě Plachtovy scénky ke konci, jedna se sekretářkou a jedna s "číslem 54". A minimálně jedna hvězdička za extravagentní pohyby tanečnic. ()
Konečně si i roztomilý Ladislav Pešek užil nějakou tu romantiku. :-) ()
Pan Pešek je skvělý, ale že by se doktor filosofie choval jako puboš, to nevěřím. Jinak několik hlášek pana plachty zapůsobilo, že jsem něco k hodnocení přidal. Jinak to nějak moc zábavné nebylo, ale dalo se na to dívat. ()
Filmy, ve kterých hraje třeba Jindřich Plachta či Ladislav Pešek mě vždycky těší. Prvně jmenovanému bych i věřil, že postavy jaké hrál odrážely jeho skutečný charakter. Ladislav Pešek zase teprve začínal, ale v prvorepublikových filmech působil většinou svěže a svým komediálním přínosem a optimismem film jednoznačně pozvedl. Děj je takový klasický. Jedna rodinka zbohatla, ale zapomněla na svou skromnost a pracovní nasazení, respektive matka rodu, a tak jí to otec musí připomenout. Kdyby to šlo v životě všechno tak jednoduše jako ve filmu. Mnoho tehdejších, a nutno podotknout, že i dnešních, obyvatel by asi nesouhlasilo. Ale musí se nechat, že snímek je úsměvný a pozitivní. ()
film bol fajn 3* zasluzene ale chybalo mu take nieco z coho by clovek padol na zadok a mohol dat vyssiu znamku, vobec sa mi nepacila v 1. polke filmu postava Nedosinskej to sa k nej nehodi, ked neni usmiata a mila neni to ona, lida tiez dokaze aj s malym priestorom vo filme ukazat viac, ale bol to pekny film, s peknym koncom, obdobne filmy vacsinou maju lepsi dej ale pokazia to koncom ako napr madla z cihelny, toto nebolo take oslnujuce ale aspon vsetko dopadlo ako malo a nic sa nikde nepokazilo co je super ()
Reklama