Režie:
Satoši KonScénář:
Satoši KonHudba:
Keiiči SuzukiHrají:
Aja Okamoto, Kóiči Jamadera, Mamiko Noto, Akio Ócuka, Šózó Iizuka, Inuko Inujama, Satomi Kórogi, Čijako Šibahara, Júsaku Jara, Eriko Kawasaki, Hiroja Išimaru (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Život na ulici není ani v Tokiu jednoduchý. Pouliční bitky, strach a nejistota. Gin, Hana a Miyuko by o tom mohli vyprávět. Každý z nich má svůj nezáviděníhodný životní příběh. Avšak právě na Štědrý den tito tři lidé najdou na jednom smetišti malou holčičku a všechno se pro ně změní. Odhalí tajemství opuštěného dítěte a jeho rodičů? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (85)
Miloučký příběh. Tohle se parádně hodí k vánocům. Myšlenka není nikterak originalní a i toho sentimentu je tam dost a dost, ale zase se mi líbylo že hrdiny byly netypicky bezdomovci. Některé nápady byly zajímavé a bylo tam i několik sympatických vtípků. Nezapomenutelná je pro mě scéna kdy bezdomovci s dě'tátkem jedou přeplněnou městskou hromadnou dopravou a reakce na ně jsou podle očekávání. Samozřejmě mnohem důležitý se samotný hlavní motiv hledání lásky a odpuštění. No a tohle se povedlo podat zajímavou a nenudící formou. ()
Výborně napsaný příběh pro dospělé z vánočního Tokia. Animace mi sice úplně nesedla, ale jinak se mi to moc a moc líbilo ... takový film by se občas mohl objevit na vánočních obrazovkách českých TV.... Ale to se spíš dočkáme nějaké české "řachandy" - třeba Kameňáku 5 :( ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $129,560║Tržby Celosvetovo $215,000║ ()
Vážně se bere jen když se mu to hodí, ale snad právě proto ukazuje okamžiky jak vystřižené z běžného života, kdy dokáže během jediné minuty dojmout, zamrazit i rozesmát. V nejnapínavější chvíli najednou vystřelí gag, který by se vyjímal v nejbláznivější komedii ze staré školy. A v neposlední řadě jsou tihle Kmotři i přes časové zasazení náladou až antivánoční příběh, který ale při projekci během prosincových svátků bere za srdce neuvěřitelně silně. Film jedinečný, naschvál jinaký a přitom univerzálně komunikující s divákem - a zároveň ho za nos tahající, protože z nejukřičenější postavy dělá postupem času tu nejoblíbenější. Důkaz, že Satoshi Kon byl jinde než další slavní tvůrci, které mám s anime spojené - a právě proto jeho předčasný odchod nepřestává mrzet. ()
Mám moc ráda anime, ale nemůžu si pomoct, tohle na mě nezapůsobilo. Toho sentimentu tam bylo až moc a těch náhod taky, ale vážně mě to nedojmulo a navíc mi nesedla ani animace. Takže dívat se na to určitě dá, ale to je tak všechno. ()
Nejkrásnější je na koukat v sále lidí, kteří jsou naladění na stejnou vlny jako vy a to je potom zážitek z filmu ještě umocněn. Jenomže to se špatně zařizuje, takže pokud se na to díváte sami, asi jsem to pro vás trochu nadhodnotila, přesto... někdy těch 5* prostě chci dát a práci Satoši Kona zbožňuju, takže... Život je jen náhoda... ()
Tokijští kmotří nebodují sice originalitou příběhu, ale jeho podáním, které je takové milé. Na to že se jedná o vánoční film jsou použity docela expresionistické výrazy. Dokonce i postavy filmu příliš období, o kterém vypráví, neodpovídají. Jsou to bezdomovci (dva muži a jedna mladá dívka, kteří se na ulici dostali vlastní vinou a třebaže se snaží vrátit se zpět do starých kolejí mají strach, že nebudou přijmuti - čemuž se nemůžeme divit) , jejichž nudný život se změní díky nalezenému miminku na skládce. Transvestit Hana se rozhodne, že se děťátka ujmou, protože je to určitě dar od boha, ale časem v něm začnou pomalu vrtat pochybnosti a rozhodne se, že najde jeho rodiče. Trojice bezdomovců se tak vydá na dobrodružnou cestu po zasněženém Tokiu, při kterém se jim změní doposavadní pohled na život a stane se nejeden zázrak. ()
Báječná animace. A hlavně příběh s morálním podtextem, který ale není didaktický, laciný, vlezlý a otravný, naopak je moc krásný. Jen škoda českého dabingu, který se mi zdál dost nešťastný (hrozně uřvaný). Jinak moc fajn záležitost. ()
V niektorých filmoch mi tento štýl grafiky už jednoducho až tak nesadne. Čo sa týka filmu, po prvej polhodinke som čakal v závere oveľa viac emotívnej stránky aj premyslenosti. Príbeh sedel, bol milý, rozumný a poučný, no samotné spracovanie dosť fádne. Našťastie to nebolo až také dlhé. 60%. ()
Je to celkom dobrá animovaná komediálne ladená dráma. Má pomerne dobrý príbeh o trojici bezdomovcov, ktorí z rôznych dôvodov trávia svoj život na ulici, ale keď na štedrý deň nájdu v odpadkoch dieťa, ktorého sa jeho matka vzdala, rozhodnú sa urobiť všetko preto, aby ju našli. A tak sa vydávajú na cestu, počas ktorej prežívajú rôzne dobrodružstvá a navyše majú možnosť ovplyvniť aj svoje nešťastné životy. Spracovanie je celkom slušné, síce ma trochu mrzí, že si režisér, tvorca niekoľkých výnimočných filmov vybral práve takúto zápletku, ktorá prakticky ani neponúka výraznejší potenciál pre nezabudnuteľné dielo, ale aj tak to dopadlo celkom dobre. Všetky tri postavy sú dostatočne zaujímavé a hlavne medzi nimi skvelo funguje chémia, takže ten rodinný vzťah som im aj veril a ich spoločné scény sa mi páčili. Časom sa síce rozdelia, takže tento klad vypadáva, čo je škoda, ale zase väčší priestor dostáva samotný príbeh, ktorý ponúkne viacero zaujímavých situácií, navyše aj všetky tri postavy samostatne prežívajú rôzne zaujímavé situácie a dá sa s nimi lepšie zoznámiť a tak to celkom vynahradzuje. A tiež to má aj tú správnu vianočnú atmosféru, či už obdobím, ale hlavne hodnotami. A tak až na pár slabších chvíľ ma to prakticky celý čas bavilo. Sadlo mi to aj po stránke žánrov, je to očakávane vyrovnaná kombinácia komédie a drámy, pričom komédia má väčší priestor hlavne v prvej polovici a dráma zase v druhej. Čo sa týka postáv, celé hlavné trio mi prišlo úplne ideálne, ale najviac vyniká predsa len transsexuál, ktorý tomu dodáva humor, inak sa už jedná skôr o také epizódne postavy, takže tu nemám problém. Nesklame ani animácia, ktorá je možno trochu iná, než by som od filmu s podobnou zápletkou očakával, ale vzhľadom na tvorbu režiséra ma neprekvapuje a vyhovovala mi. Takže filmy ako Paprika alebo Perfect blue sú len predsa úplne iná úroveň, ale ani Tokyo godfathers určite nie je zlé, príjemné anime, ale skôr len na jedno pozretie. 65% ()
Příjemný, byť ne vždy veselý (místy však až velice vtipný) příběh různorodé trojice lidí bez domova, kteří v době vánočních svátků objeví mezi odpadky odložené mimino. A příhody, jež díky/kvůli němu zažijí, se pro ně ukáží býti velice podnětné. Nemáte-li averzi k filmům, kde značnou roli hraje náhoda, mohu Tokyo Godfathers jen doporučit (samozřejmě obzvláště na Vánoce:-)). 8/10 ()
Utecenec, nalezenec, a homos. Tato particka sa vam postara o naozaj nezvicajne zazitok. To vam slubujem :))) 10/10 ()
Prostredie tokijských bezdomovcov a ich každodenné trampoty vykreslené na jedničku. Príbeh samotný je však príliš predpovedateľný, šablónovitý a založený na neuveriteľných náhodách stretávania potomkov a detí, rodinných príslušníkov, či známych postáv z minulosti bezďákov. Čiže ak zhrniem, že v jednotlivostiach výborné, no nosný príbeh pod priemerom, čo vo výsledku dáva pekných 65%. ()
Satoši Kon je nadějným nástupcem Mijazakiho a Takahaty. Stejně jako oni si počíná jako by anime byl docela obyčejný (hraný) film a nesnaží se s ním nakládat jako se zvláštním subžánrem. A jak je vidno, daří se mu. Stejně jako Mijazaki dokáže oslovit i euroamerické publikum. Tokyo Godfathers jsou tradičním vánočním příběhem plným čekaně nečekaných náhod a šťastných řešení neřešitelných situací. Rozehranou situací bezdomovců, jejichž život je náhle doprovázen sérií lehce zázračných událostí - připomíná Gilliemova Krále Rybáře. Tokijští kmotři se odehrávají jako symbolická paralela k vánočnímu příběhu narození Ježíše Krista. Trojice bezdomovců jako poněkud parodická verze tří králů nachází malé dítě a následně pak hledá a po mnohých ztřeštěných dobrodružstvích skutečně nachází jeho rodiče. Při tom odkrývají a řeší i své životní poměry a události, díky nimž se ocitli na ulici. Dítě jako šťastný amulet je provází zázračnou vánoční nocí, aby jim nakonec poskytlo možnost návratu do "života" a pocitu vlastní hodnoty. I zde stejně jako v předchozích Konových filmech najdeme několik fantazijních scén odehrávajících se jen v představách či ve vzpomínkách hlavních hrdinů. Oproti jim je však tento film mnohem ucelenější, pochopitelnější a „normálnější“. Mezi vánočními příběhy však rozhodně vyniká svým bláznivým kouzlem blízkým právě Gilliemově poetické linii tvorby. Tím je mi toto dílko osobně velmi blízké a sympatické. ()
Příjemná anime, zvláště co se příběhu a zpracování týče. Všechny podobné animované filmy z Japonska v sobě mají určité kouzlo, kdy je radost se na ně už jen dívat, a tento snímek naštěstí není výjimkou. ()
Výborný film, který má zajímavou animaci i příběh (žádné spoře oděné studentky v minisukních ani žádný jiný stereotypní teenager, třikrát hurá!), který dává vyniknout především dobře napsaným dialogům, které vynáší Kmotry vysoko nad průměr a to přesto, že jak scény odhalování minulosti postav, tak závěr samotný se snaží dolovat emoce až příliš okatě... Pro mě osobně spolu např. s Pratchettovským Otcem prasátek jedna ze zajímavých alternativ pro vánoční film, na místo dvěstěpadesátkrát viděného na libovolné tv.. Jen škoda, že není přítomna větší špinavost, hlavně v ději a v konání a konci (příběhovém) některých postav. PS: proč sakra kněz kázal vánoční slovo stejným hlasem a dikcí, jakou by mohl burcovat do boje proti Američanovi ve jménu císaře Hirohita? ()
Na první pohled to vypadá, že Satoshi Kon natočil další typický vánoční příběh o lidech, kteří, ač jsou bez domova, mrznou a hladoví, mají srdce stále na pravém místě. Jenže Tokijští kmotři určitě nejsou tím nevinným filmem pro celou rodinu, Satoshi Kon je jedním z těch, kteří se snaží vyvrátit nesmyslnou pověru, že animovaný film musí být určen jen těm nejmenším. Menší děti bych k obrazovce určitě nelákala. Nenajdete v něm totiž tančící zvířátka a černobílé schematické postavy. Připravte se spíše na notnou dávku hořce černého humoru, rozporuplné postavy a závažná témata dnešní společnosti. Ti, co alespoň trochu znají japonskou kinematografii (a obzvlášť anime), nebudou překvapeni, když napíšu, že i přesto je Konův snímek milým pohlazením. 4 a ½* ()
Ošklivě nakreslená (pseudo)vánoční šedá nuda. ()
Nejlepsí vánoční příběh, co znám, rád si pustim každé Vánoce, protože mrazík je pro ty generace minulé, Tokijští kmotři je pro ty generace příští. 80% ()
Tokyo Godfathers je důkazem, že zázraky se dějí nejen o Vánocích.. K ději se již vyjádřili jiní, tak jen zmíním, jaké jsem z filmu měl pocity: Možná ne každému bude vyhovovat, ale je velmi hravý a pestrý, jako chameleón se mění, jednou je veselý, dojímavý a lidský, jindy krutý a bolestivý, jako život bezdomovců. Ovšem.... téměř neustále je nám drobnými narážkami připomínáno, že se převážně jedná o nadsázku a film máme brát s nadhledem a ne vždy vážně. To je správná cesta. jak si tento skvělý film opravdu užít a vychutnat___ I když se Tokyo Godfathers nejspíš nestane vánočním filmem v české televizi, určitě stojí za vidění. ()
Reklama