Režie:
Michael CiminoScénář:
Michael CiminoKamera:
Vilmos ZsigmondHudba:
David MansfieldHrají:
Kris Kristofferson, Christopher Walken, John Hurt, Sam Waterston, Brad Dourif, Isabelle Huppert, Joseph Cotten, Paul Koslo, Jeff Bridges, Geoffrey Lewis (více)Obsahy(2)
Proslulé drama o dobývání Divokého západu a zhroucení přistěhovaleckého snu. Rok 1870. Skupina prominentních studentů absolvuje na Harvardu práva a zdá se, že jim svět leží u nohou… O 20 let později se někteří z nich vydávají z pohodlí města na divoký středozápad Johnson County, kam je žene touha po dobrodružství i úsilí vydobýt si vážené místo v ustavující civilizaci. Střetnutí s realitou však není takové, jak si představovali. Brzy jsou zavlečeni do krutého konfliktu se starousedlíky a evropskými imigranty, což znepokojivě směřuje k hrozbě masové čistky. Během sváru se odehrává bouřlivý milostný trojúhelník mezi maršálem Jamesem Averillem (Kris Kristofferson), bordelmamá Ellou Watsonovou (Isabelle Huppertová) a vymahačem rančerů Nathanem D. Championem (Christopher Walken)... Jeden z největších finančních propadáků dějin soudobé kinematografie natočil Michael Cimino (Thunderbolt a Lightfoot, Lovec jelenů), který epickou freskou 19. století pošramotil svou hvězdnou reputaci a stal se pro Hollywood enfant terrible, podobně jako kdysi jiný megaloman, Erich von Stroheim. Cimino westernovou parafrází na Coppolovu neméně epickou Apokalypsu téměř přivedl ke krachu studio United Artists, když čtyřikrát překročil rozpočet. Natáčení započaté roku 1979 provázely s ohledem na Ciminovo puntičkářství ustavičné přetáčky, překračování denních plánů či opětovné bourání a stavění kolosálních staveb, což se odrazilo na více jak 200 hodinách pořízeného filmového materiálu. Původní sestříhaná pracovní verze představená producentům činila 325 minut, načež byl Cimino nucen snímek sestříhat na 219 minut. Nicméně po prvotních nevalných výsledcích po premiéře roku 1980 Cimino své opus magnum nakonec pro kinodistribuci sestříhal na necelých 150 minut. A tuto verzi Česká televize uvádí, ačkoli v průběhu dalších let vznikly ještě dvě varianty: „radikální“ (219 minut) a restaurovaná režisérská (216 minut). Na počátku 80. let zavrhované drama se postupem času – i díky opětovným znovuuvedením – dočkalo přehodnocení, když začalo být chápáno jako jedno z posledních vrcholných děl dědictví tzv. nového Hollywoodu, které charakterizovalo umění tvůrců Stevena Spielberga, Francise F. Coppoly, Dennise Hoppera, Mikea Nicholse, Roberta Altmana, Martina Scorseseho a dalších. Této nové generaci filmařů bylo od 2. poloviny 60. let umožněno více experimentovat v rámci klasického hollywoodského vyprávění, což se odrazilo na hravé práci s žánry i pokrokovém technickém zpracování. Nebeská brána není výjimkou. Ačkoli rozeznáváme rysy westernového žánru, Nebeskou bránu lze označit také za historický či válečný velkofilm, stejně jako umělecky ztvárněné melodrama. Pedantství Michaela Cimina ve spolupráci s osobitým kameramanem Vilmosem Zsigmondem (McCabe a paní Millerová, Vidiny, Blízká setkání třetího druhu) dovolilo dech beroucím způsobem vykreslit tragický námět začarovaného kruhu, který symbolicky přejímají pohyby kamery, uspořádání aktérů, ale též svícení s výtvarnou kompozicí scény. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (116)
Typický příklad filmu, který jeho tvůrci přeroste přes hlavu. Jeden z obrovských propadáků, který pohřbil kariéru oskarového Cimina i celé produkční studio. Film samotný je výpravou velkolepý, ale ona 4 hodinová délka, je pro daný příběh i jeho vyprávění, mnohdy smrtící. A to mi rozhodně nevadí ani výpravné a už vůbec ne dlouhé filmy (Tenkrát v Americe zbožňuji). ()
Film tak epický, produkčně rozmáchlý, obludně megalomanský a autorsky zpupný, že mě jímá hrůza a obdiv zároveň. Cimino po oscarové žni v případě ´Lovce jelenů´ ztratil soudnost a pasoval se do role tvůrce, který si může dovolit vše, bez ohledu na náklady a tvůrčí síly, ale to v tuhle chvíli mě, coby příznivce rozvážně vyprávěných, megalomanských produkcí, které se točily zejména v 50. a 60. letech, může jenom těšit. Tohle je poslední mohykán starého dobrého Hollywoodu, tohle je film, který psal dějiny, bez ohledu na nálepku (anebo možná díky ní, záleží na úhlu pohledu) „největšího filmového propadáku všech dob“. (sledována blu-ray verze Criterion collection, 219 min.). ()
Možná nejdokonalejší výprava, jakou jsem měl možnost vidět a to samé platí pro realistické podání Divokého západu, kostýmy či hudbu. Casting nemá chybu a dva ústřední motivy, milostný trojúhelník a lokální válka mezi dobytkáři a přistěhovalci, se úžasně doplňují. Cimino si navíc dal práci s každou scénou a piplal si každý záběr. Vše pak korunovala závěrečná půlhodinová přestřelka, která nedávala vydechnout. I když se to dalo určitě natočit levněji, tak já konečný účet vidím jako dobře investované peníze. Problém je, že celek je tak precizní, že je pro většinového diváka nepřijatelný. Ale upřímně řečeno mě je to šumafuk, protože já se u režisérské verze bavil dokonale. 95% ()
Viděl jsem kompletní, více jak tři a půl hodiny trvající verzi, a nevím, jestli to nebylo spíše na škodu. Fakt věřím tomu, že v rukou někoho šikovného, by se z toho dal sestříhat skvělý dvouhodinový western, který by se mohl zařadit mezi klasiku žánru. Kratší verzi však neznám, tudíž nemohu posoudit, nakolik se to povedlo. Nebeská brána v režisérské verzi obsahuje řadu dlouhých a nudných pasáží, které nebyly vůbec podstatné, ale stejně tak mnoho pasáží výborných (např. přestřelky u obou srubů). Navíc mi tentokrát vůbec nevadil Kris Kristofferson, jako Nate se výborně prezentuje Christopher Walken a líbila se mi i francouzská herečka Isabelle Huppert v roli prostitutky zamilované do obou charismatických mužů. ()
Měl by se film opěvovat jen proto, že jeho tvůrce dosáhl nadlidského perfekcionismu a každý rám zastupuje tu nejrozmáchlejší výpravnou kinematografii? Jestli ano, tak si Nebeská brána zaslouží ne 5, ale rovnou 10 hvězd. Jenže film podléhá i složitějším způsobům komunikace s divákem a já se ne vždy tetelil blahem nad tím, jak bídně vykreslené postavy kroužily tři a půl hodiny na tanečních parketech, po americkém západě a v milostném trojúhelníku, který nemá žádný emocionální základ. Motiv kruhu, v němž se celou dobu bloudí (v průběhu závěrečné bitvy i doslovně), vytváří neopakovatelně pocitový antiwestern o rozkladu amerického snu a slepém putování za lepší budoucností, v němž Cimino suverénně prokázal nehynoucí sílu obrazového 'Leanovského' vyjadřování - často jsem byl upřímně uchvácen složitou strukturou životem bující mizanscény či nasvícením a rámováním statických záběrů. Nebeská brána je umělecké dílo, které ale vyvolává asi takovou diváckou odezvu jako předražené obrazy v galerii - jste na ně po nějakém čase naštvaní, že je nemůžete mít a sáhnout si na ně. Jakkoli je tedy ve filmu spousta pasáží, které si zaslouží zarámovat a vložit do trezoru, zároveň obsahuje i plno scén, které nedávají valný smysl a jsou tak dlouhé, že i v té galerii by jim před jejich skončením zhasli a zavřeli. A jakkoli je Nebeská brána skutečně pozoruhodný a zřejmě poslední snímek svého druhu, při srovnání s podobně žánrově rozvratným Tenkrát na západě docela paběrkuje. A znovu bych si ji na rozdíl od Leoneho mistrovského díla jen tak nepustil. 75% ()
Galerie (93)
Zajímavosti (35)
- Kritik Vincent Canby napsal: „Tento snímek je tak absolutní propadák, že byste mohli mít podezření, že pan režisér (Michael Cimino) pro úspěch předchozího filmu (1978) prodal duši ďáblu a že ten si právě přišel dát zaplatit.“ (Zdroj: nytimes.com) (Rakosnicek77)
- Neslavnou pověst snímku přiživil i následující úryvek z knihy „The Hollywood Hall of Shame“ („Hollywoodská síň hanby“): „Lidé se diví, jak mohla Nebeská brána stát 40 milionů dolarů. Řekneme jak. Dvacet padlo na film a dalších dvacet na kokain pro herce a štáb.“ (Duoscop)
Reklama