Režie:
Jean-Jacques AnnaudKamera:
Robert FraisseHudba:
Gabriel YaredHrají:
Jane March, Tony Leung Ka-fai, Frédérique Meininger, Arnaud Giovaninetti, Melvil Poupaud, Lisa Faulkner, Philippe Le Dem, Hélène Patarot, Jeanne Moreau (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Není nic bolestnějšího než láska… Saigon, konec dvacátých let minulého století, patnáctiletá francouzská školačka se vrací z prázdninového pobytu na venkově u matky. Na přívozu přes řeku Mekong upoutá pozornost bohatého mladého Číňana a ten jí nabídne odvoz do Saigonu. Již během společné cesty do města mezi nimi vzniká výrazné napětí, jež záhy přerůstá v intenzivní vztah – spíše erotický, než citový. Nezkušená dívka, pocházející z nemajetných poměrů, začíná prostřednictvím svého sedmadvacetiletého přítele objevovat svět fyzické lásky i svět peněz. Zatímco Číňan zcela propadá jejímu kouzlu a zamiluje se, dívka mu dává najevo, a jako by tím utvrzovala i sebe samu, že ji k němu váží jen sex a peníze. Styky mladičké bílé dívky se světáckým Číňanem však nemohou zůstat dlouho utajeny... Příběh se ve filmu začíná odvíjet jako vyprávění staré spisovatelky, jedná se o autobiografický román "Milenec" známé francouzské spisovatelky, dramatičky a filmové režisérky Marguerite Durasové, který vydala v roce 1984 a získala za něj prestižní Goncourtovu cenu. Nezvykle otevřeně v ní vzpomíná na svůj bouřlivý milostný vztah, který prožila jako patnáctiletá, když žila se svou matkou a bratry ve francouzské kolonii Kočinčíně (jižní Vietnam) ve dvacátých letech minulého století. Film režíroval Jean-Jacques Annaud, autor slavných filmů Jméno růže, Medvědi či Nepřítel před branami. (Česká televize)
(více)Recenze (169)
Nevinný pohled, pánský klobouk, černé vlasy – francouzská školačka se vrací z venkova do Saigonu, kde studuje. Na přívozu začne její milostné vzplanutí k bohatému Číňanovi, který jí plně propadá. Výrazné sexuální napětí mezi nimi nevyprchá ani do jeho očekávaného sňatku. Bez emocí spolu mluví o své budoucnosti, aniž by si dívka uvědomovala, že i jí mohou city doběhnout. Annaud divákovi předkládá dvě odlišné sociální skupiny – prostou dívku z nemajetných poměrů a světáckého muže, který má neomezené finanční možnosti. Za tónů Yaredovi hudby se tak rozehrává intenzivní milostné drama, natočené dle autobiografického románu francouzské dramatičky Marguerity Duras. ()
Zajímavé komentáře: IdaHutt . . . . . . . Mimo mísu: Matt :o) ()
Toto mi strašne dlho trvalo...Poznám kvalitu filmov Jeana-J. Annauda a napriek tomu ma film nelákal. Spomínam si ako mi ho raz sused pred 20-timi rokmi požičiaval na VHS. Odmietol som so slovami, že to nebude nič pre mňa. Podľa názvu asi nie, ale teraz som bol zvedavý na film od režiséra, ktorý príbehy dokáže pútavo podať. Film nakoniec nesklamal, no erotické scény, ktorými si vybudoval istú povesť, mu skôr uškodili. V tomto sa mohli tvorcovia trochu krotiť, no príbeh lásky medzi chudobným dievčaťom a bohatým Číňanom bol rozhodne pútavý, plný krásnych scén a zaujímavých exteriérov. Všetky scény s jej mamou a divným starším bratom film kvalitatívne dvíhali a práve v tomto by som filmu minúty pridal na úkor tak trochu zbytočnej nahoty. 80%. ()
Milenec je velice poetická, vášnivá a krásná, leč tragická love story. Patnáctiletá dívka, zraňovaná nepřátelským a agresivním prostředím vlastní rodiny hledá sama sebe, když jí náhoda jednoho letního dne přivede do cesty bohatého Číňana. Jejich setkání se promění ve velmi intenzivní vztah, v němž svou roli hraje předstíraná vypočitavost a touha nezamilovat se. Dívka objevuje svou sexualitu a oddává se nespoutané vášni dosud nepoznaného a aspoň na okamžik zapomíná na trable vnějšího světa. Úzkostlivě se vyhýbá hlubším citům a dává svému milenci najevo, že jí jde jen o sex, ale ve skutečnosti je zmatená a stále hledá. Miluje ho? Nad vztahem plným vášně se stahují oblaka předsudků a nepřátelství a oba milenci čelí čím dál silněji neodvratnému faktu, že jejich láska nebude nikdy naplněna. Mladík je předurčen vzít si neznámou Číňanku, dívka se vrací do Francie... Film má krásnou obrazovou složku, sešeřelý obraz dodává snímku na působivosti. Jane March je v roli dívenky naprosto dokonalá. ()
Milenec není vyloženě špatný film, jak by se mohlo z mého hodnocení zdát, ale příběhem mi přišel příliš obyčejný, přímočarý, jednoduchý, ničím zvláštním zajímavý. Prostě románek, který začne, trvá a skončí, nic víc, nic míň. Chyběla mi nějaká výraznější chemie mezi postavami, něco víc než jen sexuální výjevy, které však byly natočeny velmi vkusně a poměrně decentně, avšak jsou jediné, co si divák ze snímku zapamatuje na delší čas. Toť alespoň můj názor. ()
Působí trochu děsivě, že Jean Jacques Annaud se pustil do filmu, jenž je zařazen do kolonky „romantický“. Pravda, to této kolonky asi patří, ale každopádně obavy jsou neopodstatněné. Milenec je pěkný nekýčovitý film, z něhož dýchá skoro podmanivá atmosféra zaniklého koloniálního světa a překvapivě s ohledem na tvůrce z něj také sálá chtíč. Co na filmech tohoto režiséra zbožňuju je, že má schopnost obdobně jako Ridley Scott, prvním záběrem přenést a ponořit diváka do popisovaného světa, což činí z jeho filmů nevšední zážitek. Milencovi bych snad vyčetl jen až příliš jednoduchý příběh. ()
Jsou filmy, které jsou svým obsahem vulgární. A jsou filmy, kde je erotika i zobrazovaná nahota na místě. Tenhle film je jedním z nich. Jedná se o krásný film z předválečného Vietnamu. Jelikož mám díky spisovateli J. G. Ballardovi toto období v předválečné Asii tak rád, moc se mi film líbil. Rozhodně doporučuji ! * * * * ()
Filmová červená knihovna, brnkající na strunu ženských erotických představ (exotické prostředí, tajemný bohatý cizinec, nechápající matka, noční špitání kamarádek v prostředí dívčí ubytovny o tom, jaké to bude "poprvé", sexuální iniciace starším zkušeným partnerem, utajená dostaveníčka v potemnělém šmajchlkabinetu...). Jak že to zpíval Xindl? Tak dej mi ruku na šaltpáku, ať máme to na háku / Naše životy jsou v sázce, musíme promrdat se k lásce.... Myslím, že to (nejen) tento film vystihuje velmi trefně. Máte-li tento typ filmů rádi, přijdete si jistě na své. ()
Na Medveda jsem sel jeste jako dite... . ()
Milenec je niečo medzi erotickými filmami zo sedemdesiatych rokov typu Emanuelle a Kubrickovou Lolitou. Tie prvé mi pripomína pochybnými "sexy" dialógmi (vzrušuje ma predstava, keď sa milujem s úplne cudzím mužom, povedz, že ma chceš iba pre peniaze....si krásna devka, atď) no a psychologický Kubrickov kúsok tým, že Annaud je proste schopný režisér. Hlavná postava sa bojí, resp. nie je zvyknutá prejavovať svoje city navonok, takže sa iba domýšľame, čo sa jej odohráva v hlave, okolitý svet nie je schopný akceptovať vzťah ľudí odlišných rás, číňan bojuje s rodinnými tradíciami, dievča zvyknuté na chudobu automaticky uprednostňuje bohatého milenca. Tieto a podobné otázky rieši Annaud vo svojom filme, lenže ja sa obávam, že mužské publikum bude aj tak čakať iba na okamihy, keď je ústredný pár v posteli a Jane March odhalí znova svoje telo. Tých je postupom času menej a dostavila sa tak u mňa mierna nuda. Doslovný záver trochu zabíja Annaudovu dovtedajšiu snahu o čo najtajomnejšie podanie hlavnej postavy. ()
Sorry, ale nevidím nič umelecké na záberoch plateného dvojhodinového váľania sa v posteli obstarožného Číňana a francúzskej 15 ročnej školáčky a ich debát a nechuti naplniť svoju "lásku". To všetko situované do nie moc vrúcne pôsobiaceho prostredia Saigonu spred 100 rokov. Navyše ma celý čas vyslovene iritoval monotónny hlas večne smutnej francúzky. "Elektrizujúce" dotyky malíčkov muža a ženy ma fakt nechávajú chladným, takže pre mňa šialená nuda. ()
Nemám žiaden problém označiť tento film za mimoriadny alebo výnimočný a dať mu príslušný počet hviezdičiek. Žánrovo je podľa mňa viac erotickým filmom (s niekoľkými skĺznutiami až za konvenčnú hranicu), než romantickým a životopisným. Režisér vyťažil maximum z pôvabu mladej Jane March a zaujímavého Tony Leunga Ka Faia, z úžasnej kamery a tradične zaujímavej hudby Gabriela Yareda. Vierohodne je zobrazená dobová kulisa príbehu, čo nemôžem celkom tvrdiť o ostatných členov rodiny hlavnej hrdinky, ktorí niekedy pôsobili figúrkovito. Po sérii filmov, ktoré ma príliš nezaujali, som mal konečne pozitívny dojem z videného. ()
Tento film porušil všetky etické hranice a kto sa nad tým vzrušuje, zrejme by rád toleroval pedofíliu. Ako dobre vyzerá na obraze explicitný sex páru, kde jeden vyzerá nielen ako jej otec, ale Jane March tu nevyzerá ani na tých sľubovaných 15, skôr tak na 13. Mne to teda do očí bilo už len keď sedeli spolu v aute, že toto má byť pár a ľúbostná romanca, nad ktorou sa tu toľkí vzrušili? Vidím, že deviácia je spoločensky rozšírená naozaj široko. Nemám nič napríklad proti Lolite, tam to nešlo za hranice vkusu. Tu tie spomínané prípustné limity boli porušené. A nie, nie je to umenie. Je to dekadencia. A lacné porno. ()
Souhlasím s Rob Royem. Atmosféra má s přibývajícími minutami čim dál víc děr a emocionální stránka pozvolna slábne, což jsou zásadní negativa. Jsou tu však podmanivé cool scény, teď nemyslím ty erotické, ale např. polibek přes sklo a závěrečné odplutí parníku...to jsou scény s nespornou sílou. Pro někoho lehké porno s rádoby citlivým příběhem, pro mě vcelku zajímavé potvrzení pořekadla, že srdci se nedá poroučet. ()
Poetické, provokačné, romantické. Napriek tomu, že malo zjavne ísť o umeleckú provokáciu, ma tento film nenadchol ako by to malo byť pre filme s takouto povesťou (konec koncov u mňa rovnako dopadlo aj POSLEDNÉ TANGO V PARÍŽI). Film určite neurazí, ale počúvať počas milostných scén hlas starej ženy bolo na hranici znesiteľnosti... ()
Pěkná erotika, nudný a příliš jednoduchý příběh. Scénu prvního styku mezi milenci bych začal natáčet kamerou odjinud, protože takhle jsme přišli o striptýz! ()
Spletitý príbeh o atypickom mileneckom vzťahu medzi neplnoletou francúzskou študentkou a plnoletým bohatým čínskym mužom na pozadí daždivého vietnamského prostredia v roku 1929, čo podľa mňa minimálne aspoň vo filmovej reči zaváňalo i akousi pedofíliou, ak by som mal byť teda následne i naprosto pravdovravným [zatiaľ čo v reálnej podobe našťastie nie!], pričom napokon to zase ani nijako extra zvlášť nepredstavovalo hocaký rušivý element, ako by sa na prvý pohľad mohlo zdať, ale skôr niečo úplne odlišného, čo by som vskutku asi charakterizoval, ako povedzme nedostatočná štruktúrna línia zachytenia daného príbehu, na ktorú sa postupne nabaľovali dráždivé, a k tomu zároveň i pomerne dosť explicitné sexuálne scény, ktoré v podstate ani nikam poriadne nesmerovali, len vypĺňali daný čas a priestor, a to isté platilo aj o vývoji ústredných protagonistov v zložení muža a ženy bez tohto konkrétneho dodatku, aby som vôbec tušil, ako sa vlastne pomenovávali; a mimochodom si myslím, že celkovo neboli príliš vhodne obsadenými vo formáte ich hereckých predstaviteľov, ktorí väčšinu času iba živočíšne a náruživo sexovali, alebo miestami filozoficky debatovali ohľadom ich [anti]budúcnosti a ďalších náležitostí sa s tým azda automaticky spájajúcimi, keď okrem toho mi už tento erotický titul nemal čo zaujímavého ponúknuť, čo by som si nakoniec predsa trocha viacej vryl do svojej pamäte. • Francúzsky autor: Jean-Jacques Annaud, sa z časti tiež inšpiroval i [polo]autobiografickým románom francúzskej spisovateľky - Marguerite Durasovej, ktorá mala vyčlenený priestor i v tomto titule v úlohe »hlavnej rozprávačky« v podaní ďalšej významnej Francúzky - Jeanne Moreauovej, ktorá dôkladne popisovala jednotlivé udalosti práve tak, ako zrejme uznala za vhodné; netuším vlastne koľko prichádzajúcich a odchádzajúcich situácií bolo autentických, čo mi je totálne jedno, keďže samotné režisérske uchopenie väčšinou pôsobilo len akosi nemastne-neslane; kedy sa tentoraz neviem poriadne rozhodnúť v tom zmysle, že čo viac fascinovalo režiséra: a to buď interiérové pasáže s neustálymi vyvrcholeniami v rámci všetkých pohlavných stykov vyššie pomenovaných postáv, alebo skrátka exteriérové zábery Vietnamu, ako takého, bohatého i na prírodné úkazy, a tak si mal dopredu určiť, čo malo väčší potenciál, lebo takto je to taký nesúrodý mix všetkého. • Naopak, čo by som aspoň pochválil, je Yaredov vnímavý hudobný doprovod a akustickú výbavu, ktoré dopĺňali príslušnú atmosféru, ktorá mala ešte zo začiatku i potrebný šmrnc, no neskoršie začala už pomaličky vyprchávať. • A to ani nehovoriac o tom, že toľko scén vyšlo len do stratena; čiže radšej pre istotu skôr siahnite po rovnomennom knižnom titule, ako zrovna po tomto nedopečenom koláči...? PS : Oveľa podnetnejšie spracovanie na podobnú tému, by som určite skoršie odporúčal napríklad túto klasickú Lolitu, ktorá rozhodne [za]ťala do živého. ()
Jedna z nejlepších romancí. Přestože je to natočeno tak, až má člověk pocit, že se jedná o erotický film, za erotický film to nepovažuji. Nejvíc obdivuji detaily: chvějící se ruku s cigaretami, "zrcadlový" polibek na okno auta, atmosféru tíživého parna, kterou evokuje zdánlivě nekonečný průjezd automobilu plantáží. Miluji scénu, kdy matku probudí šustot peněz placených za večeři a ona se začne hystericky smát, obdivuji vrchol herectví, kdy zdrcená matka sedí na kraji tanečního parketu a omlouvá se, že nevychovala dobře své děti. Rozumím muži, který poté, co si ho milenka celý večer nevšímala, udeří ji, hodí na postel a vykoná soulož (jinak se to nazvat nedá). Nezapomenu slova: "... kompa přez Mekong ...", zní mi to stejně, jako když v jiném filmu zazní: "měla jsem farmu v Africe". Film sice nemá delší hudební motiv, ale těch několik úderů klavíru je nezapomenutelných stejně jako hukot cikád v odpoledním parnu Indočíny. A hej, Jane March je sexi. Možná víc, než v reálu :). ()
Viděno dvakrát a nikdy mi to nesedlo. Pěkný film, výtvarná stránka kvalitní, u mě bez zásahu. ()
Reklama