Obsahy(1)
Príbeh dvoch susedov, ktorých vzájomná nevraživosť dovedie až na invalidný vozík. Nepriaznivý osud ich spojí na netradičnej púti naprieč Európou, pri ktorej na všetkých kašľú, no veľmi radi ich "cicajú" ako otravné komáre. Nekorektný a hlavne čiernohumorný kopanec do všetkých spoločenských a humanistických konvencií. (vojo)
Recenze (52)
Masakr černá komedie, kde se málo mluví, ale vozíky lítají a jezdí co jim vzorek stačí. Minimalistická komedie tahající věci do absolutna. Jedno ponaučení jsem si vzal, nikdy nepomáhej vozíčkářům, ukradnou ti i motorku před očima :D Parádní nezávislá černá zábava, kde na jednoznačné načrtnutí charakteru hlavní dvojice stačí snad minuta filmu. 92% ()
Je sice trošku perverzní se smát na místech, které z pozice hlavních hrdinů příliš k smíchu nejsou, ale já si nemohl pomoct. Svůj velký přínos tady má kamera, protože obraz většinu vtipných scén rozehrává a mnohdy jsou na něm zcela postaveny (pití v baru ). Samozřejmě tahle cesta do Finska je značně neortodoxní, ukazuje na některé závažné věci pokud jde o vozíčkáře, ale dělá to nesmutečně zábavným způsobem, v některých místech i poetickým (jízda na korbě auta ve finsku, sezení v moři při přílivu ). ()
Ze začátku jsem si byl mírně nejistý. Aaltra byla černobílá a v podstatě dost tichá. Jenže po asi dvaceti minutách mi příběh přesně řekl, jakým směrem bude směřovat a já jsem se začal smát tam, kde bych jindy asi lítostí brečel. Režiséři, co si zároveň zahráli ty dva na vozíčku, to zvládli tak, jako by to nesvedl nikdo jiný. Nápad takový, že nemůže urazit nikoho a vtip takový, že pobaví snad každého, kdo má rád alespoň trošek neortodoxního humoru. Poslední dvaceti minutovka z Finska je snad jak ze sna. Aki Kaurismäki moc dobře ví, co pro Finsko platí a tak předvádí naprosto ultimátní výkon a mně si během jeho pěti minut slávy získává tak, že během následujících týdnů budu mít co dělat, abych shlédl všechny jeho filmy, co dosud natočil. ()
Tak už i za ten konec jsem musela přihodit jednu hvězdu. Opravdu netradičně pojatá road movie o dvou vozíčkářích a co všechno se může přihodit na cestě za odškodněním. Úsměvné s hořkou příchutí a nebo naopak. Téměř jsem žasla nad tím, co oba režiséři a současně i hlavní protagonisté vkomponavali do tohoto snímku, to by jeden nevěřil. Ale kdo ví, všechno je možné. A právě svou odlišností od jiných filmů s podobně handicapovanými lidmi jsem zvedla i hodnocení. Takže jen jednu malou radu, než se začnete dívat, buďte stále ve střehu. ()
Šarmantný francúzsky humor mixnutý poriadnou dávkou hovadín, to sa tak často nevidí, ale keď už niečo také vznikne, tak to stojí za to. Pomerne citlivú tému otvorila dvojica režisérov (zároveň scenáristov a hlavných predstaviteľov). Lepšie spracovanú road-movie o handicapovaných blbcoch si však predstaviť neviem. Jemné sfarbenie do dramatických farieb určite pomáha celej atmosfére filmu, pretože spraviť z filmu úplnú prasačinu by bolo asi dosť nekorektné, takže tento smer bol zvolený správne. Kamera je víťazným prvkom celej technickej stránky filmu. Jednoduchá, no veľmi dobre vypointovaná. Ťažko sa komentuje herecký výkon hlavných hrdinov, pochopíte, keď uvidíte. Ale pohyb na invalidnom vozíku im šiel dobre. 80%. ()
Vzorce správania k postihnutým sú v spoločnosti dané, či už právom, morálkou, tradíciou. Čo ale v prípade, ak sa invalidi prestanú trápne poklonkovať, zneužijú súcitné prejavy okolia na maximum a nastúpia na cestu sebavedomého vyjednania si svojich práv? A čo, keď počas tejto cesty navyše zistia, že ich životy do postihnutia boli zúfalou rutinnou, nezaujímavou a šedivou cestou k postupnému zániku v uniformnej priemernosti vzorného európskeho úradníka, či farmára ? Odpoveďou môže byť napr. Aaltra - vozíčkárska road movie z Belgicka do Fínska (kde sa objaví Aki Kaurismäki v malej, ale dôležitej úlohe). Drobné príhody dvoch excentrických a nadmerne drzých invalidov na ceste prinesú riadnu porciu zábavy priaznivcom spomenutého fínskeho režiséra, máloslovného situačného humoru a všetkým tým, ktorí vedia, že tá asfaltovými cestami, drôtami, veternými elektrárňami a fabrikami pokrytá a prísne rozparcelovávaná Európa má ďaleko od médiami prezentovaného malebného kusu prírody. ()
Mám raději pohyblivější filmy. A hlavní hrdinové byli tedy neskutečně protivní. ()
[Cinematik 2014] Čím menší a nenápadnejší, tým nekorektnejší a anarchistickejší. Čiernobiely nábeh do filmovej kariéry belgického tandemu (ktorý sa s okamžitou platnosťou zaraďuje ako môj druhý najobľúbenejší hneď za artgiallovú dvojicu Cattet-Forzani) pretŕha hrádzu nezastaviteľného prívalu uštipačného dvojznačného bipolárneho uškierania sa a štartuje príjemne nonkonformnú vozíčkarskú roadmovie plnú situačného humoru odkazujúceho na korene tvorcov v televíznych skečoch. Opäť delikátne rozohrané dobrodružstvo so spoločensky neprijateľnými charaktermi, satirizujúc putujúci do vysneného Fínska, kde stret s veľkým iniciátorom kinematografického príspevku Delépina a Kerverna, samotným Kaurismäkim predznamenáva očarujúci prechod deja do autentickej svojráznej poetiky očarujúceho Fína skrývajúceho sa v tragikomickej Tatiho hublotovskej Aaltre... Čo viac si festivalový divák môže priať? Jednoducho mi prirástli k srdcu, nehľadiac na to, aké kúsky beztrestne páchajú s mizanscénou a kamerou. A potom, že vozíčkari sú nudní... Model zneužívania spoločenských zásad prístupu k handicapovaným vypovedá o opaku. Čo na tom, že robia zbytku zlé meno? 100% ()
Bože, to byla ale blbost. Nikdy nepomáhejte vozíčkářům, okradou vás a zneužijí :-). Jo a měl jsem tu možnost poznat cnaživo jednoho z režiserů a zároveň hlavních "hrdinů" snímku = je stejně správně pošahaný jako jeho film. ()
Hrozne otravný film. Čo tým chceli autori povedať teda vážne neviem. Žeby išlo o tie vtipy tam? To bol zo začiatku len samý traktor, kombajn, dvaja tupci k tomu, ktorí sa stali ešte väčšími kreténmi po tej nehode, potom motorky, motokros ale samotný príbeh akosi o ničom... Zmysel a pointa išli hore komínom alebo sa do toho komína ani nedostali, to skôr. Alebo to bolo o tom, že aj vozíčkár môže byť debil? Hrozne poučné, len čo pravda, nechápem čo kto na tom vidí. Odpadová záležitosť. 10/100 ()
Aaltra mi bohužial spolu s jej hlavnými hrdinami nesadla ani zaboha! Navyše nemám rád motokrosové motorky! Záver filmu z Fínska v hlavnej úlohe s Aki Kaurismäkim jednoznačne najlepší. Tam ten vplyv som už vytušil, ked som zbadal tú barovú kapelu s unudenými ksichtami lokálnych štamgastov. Avšak kvôli tým dvom nesympatickým držkám v hlavných úlohach som mal celý zážitok z filmu sprznený. ()
Trvá sice nějakou dobu, než si člověk zvykne na ten specifický humor, poetiku a styl vyprávění, který snímek má, po nějaké době ale objevíte zvláštní kouzlo filmu, které vás jaksi donutí splynout z celým filmem. ()
Tak toto boli dvaja neskutoční chrapúni. Tak ako boli na začiatku odporní na seba, tak boli celý čas odporní ku všetkým. Žiadne zľutovanie .. tých dvoch s ostatnými. Miestami nuda, pomalé tempo, ale kopec výborných momentov a ako bonus fínsky Aki. 3,5* ()
Krabici s kapesníky si k projekci neberte, vozíčkářská road movie bude všechno, jen ne dojímavá - dva sousedé, kteří se díky své nesnášenlivosti stali imobilními, jsou pro absenci lítosti vhodnými objekty, těžko hledat méně sympatickou dvojku, která dokáže s ochrnutými končetinami v naprosté lehkosti nakopnout veškerá klišé, spojovaná s tragikou nenadálého handycapu, vyjma jednoho rčení, které praví, že neštěstí spojuje, a i to zde platí spíš účelově. Největšího popření se však dostává nepsaným pravidlům chování, která v korektně vtipném podání neporušuje sobectví a nevšímavost zdravých, ale neomalenost a drzá samozřejmost postižených. Pomalý rozjezd svádí k jisté ukolébanosti, ale nenápadným přidáváním plynu dokáže tento zdánlivý outsider vjet do cílové rovinky jako překvapivý vítěz a tím si vás naprosto získat. Odměna žádá trpělivost a pozornost, což je, přiznávám, poněkud ztíženo řvavou přítomností jednoho z nejdebilnějších sportů - motokrosu, ale možná i to byl v rámci použitých bizárů záměr :-) ()
teď mě napadá, že společnost Aaltra je určitě narážkou na Tatiho Pana Hulota jedoucího na výstavu!! ()
V černobílém hávu zahalená úspora a minimalismus, vše obemknuté severskou tragikomicky mrazivou poetikou (ač původem je to film belgický). Jak lákavě taková kombinace může pro mnohé znít! Aalta je hybridem. Tu cosi od Kaurismäkiho, tu variace Kurzu negativního myšlení... a lopatou vržená absurdita všeho (a ničeho). Vozíčkáři pro vás již nikdy nebudou těmi, kteří potřebují pomoc. Mohou krást, mohou se rvát, svištět po svahu a pracovat... nač je litovat! Nicméně: není Aaltra komedií? Neměla by přeci jen primárně bavit? Anebo se od takových přízemních komediálních meřítek oprostíme... Ne, vtipu je tu pomálu a v konečném výsledku Aaltra působí poněkud nuzně. │60% ()
uvodni zabery ve me vzbudily trosku neklid, co to jako bude, ale po par minutach se rozjela skvela zabava. ()
Tedy normálně bych dala za tři, ale některé scény o dvou znepřátelených mužích, kteří se oba vlastní vinou rukou svornou a nerozdílnou při řešení své rozepře dostali až na invalidní vozík,tak ty scény neměly chybu.Třeba ta na pláži, kdy oba na znamení jakéhosi prvého přátelství, zpití pod obraz, na vozících, kde uspali, zaskočí příliv. Jejich zoufalá snaha dojet do Finska najít firmu Aaltra, neboť ta je viníkem jejich zraněni, je lemována vtipem ale i sobectvím.Vadila mi málomluvnost, nemůžu si pomoci.Jenže konec byl tak černohumorný,že se ty tři původní hvězdičky vypařily a objevily se v silnější sestavě:-) ()
Skvělá černobílá, černohumorná road-movie o dvou vozíčkářích.Škoda rozvleklého úvodu (během kterého jsem však měl vlastní "zábavu" v podobě zmatků s lidmi, keří si sedli na místa na které neměli lístky a argumentovali právoplatným vlastníkům těchto míst, že přišli pozdě), který do jisté míry vyvažuje zase perfektní závěr. ()
České slovo "vozíčkář" je poměrně nového původu, je správně utvořeno a zní libě (na rozdíl od nejapných kompozit typu "Rollstuhlfahrer" nebo "wheelchair user" - jen více nových substantiv, čeština jich má pořád málo!). A tak tito vozíčkáři (režiséři, scénáristé a herci - pozor, pořád jen dva lidé!) se dávají na cestu z Francie, přes Německo, do Finska (země pro vozíčkáře zaslíbené - samá rovina), aby tam vyřídili určitou reklamaci u firmy Aaltra, kterou řídí Aki Kaurismäki, kterému tím vyfoukli nápad na jeho další možný film. Tím jsou pohledávky vyřízeny a "dálkoví" vozíčkáři jsou u něj "zaměstnáni" na dobu neurčitou. Film vyniká původností, způsobem zpracování i "černým" humorem, který není zase až tak černý, když si uvědomíme, že tito trvalí invalidé opruzovali svá různá okolí pouze a jen na chvilku – až na Akiho, který to všechno zavinil. Firmě Aaltra se raději vyhněte, filmu raději ne. ()
Reklama