Režie:
Ludvík RážaScénář:
Nataša KrempováKamera:
Milan DostálHudba:
Jaroslav UhlířHrají:
Lucie Matoušková, Jana Preissová, Jiří Štěpnička, Věra Galatíková, Gabriela Vránová, Jana Hlaváčová, Taťjana Medvecká, Martin Krb, Zdena Hadrbolcová, Nela Boudová, Libuše Štědrá, Jana Davídková (více)Obsahy(1)
Televizní hra přináší příběh desetileté Kačky, o kterou se přestane starat matka, a holčička se tak dostává do dětského domova. Lékařka z domova chce rodině svého bratra, které zemřelo jedno z dětí, obstarat dítě k adopci. Vybírá Kačku, která zprvu v nové rodině není příliš vítaná, matka totiž chtěla dítě co nejmenší. Kačka přichází nejprve na zkoušku, ale později natrvalo v nové rodině zakotví. Svou bezprostřední, otevřenou povahou si nakonec všechny získá. Kačka nachází nový trvalý domov a pevnou důvěru v dobré rodinné vztahy. A jak sama říká dětem: „Vy všichni jste se svým rodičům narodili, ale mne si naši vybrali.“ (Česká televize)
(více)Recenze (41)
Příběh o hledání a nalézání, o zápasech a protivenstvích, o tom, že své místo v životě najde každý tam, kde se cítí doma. Inscenace sice nezapře svou literární předlohu, která je v mnoha ohledech zjednodušující, přesto vyniká sdělnou režií a přirozenými hereckými výkony Jany Preissové, Věry Galatíkové, Taťjany Medvecké, Jiřího Štěpničky a teprve jedenáctileté Lucie Matouškové, která tehdy úspěšně pokračovala v šlépějích svých předků, slavných sester Hlaváčových. ()
Kdysi jsem viděl ve Studiu kamarád. Jde o dětský film, který jsem si rád ve stáří zopakoval. Příběh je oproštěn od všech zbytečností a složitostí a zjednodušeně "táhne přímo na bránu", což filozofům asi nebude vyhovovat. Témata adopce dětí z dětských domovů mají u nás tradici (Indiáni z Větrova aj.), i tady se jedná o "cizí holku", která přijde do nové rodiny. Pomalu ale jistě zapadá do trošku zidealizovaného prostředí rodiny a propracovává se mezi spolužáky ve škole. Lucie Matoušková v roli cizí holky je výtečná a rodičové Preissová+Štěpnička dodají humor a nadhled. Koření Věra Galatíková...70% ()
Jo, jsem asi starý sentimentální trouba. Dvě scény mi vehnaly slzy do očí. Poprvé, když Kateřina u nové rodiny popisuje, jaké to bylo, když jí máma nechala na rozloučenou řízek a ona na něj ani neviděla, protože jim odpojili nezaplacenou elektriku. Druhá, když na konci říká do ticha: "vy jste se rodičům narodili a nemůžou vás vrátit. Mně si ale naši vybrali." Co se týče poznámek o "odbornících" a citlivosti, co nejen zde v pár komentářích zaznělo. Ano, dnes na všechno potřebujeme znalecký posudek a pět výchovných poradců. Já za sebe říkám, že to je na hovno (odpusťte mi klačtinu). Tzv. odborníkem na výchovu dítěte a rodinnou psychologii není nikdo a tím méně osoba, která začasto ani sama děti nemá. Chovám k těm lidem dost značný odpor, v praxi tito lidé tak akorát do všeho kafrají, všemu rozumí, nařizují a tak dále, ale ve skutečnosti celý proces odlidšťují a ti jeho protagonisté, na kterých skutečně záleží, na něj nemají vliv. Kromě toho je podezírám, že to dokonce přečasto nedělají ani s dobrým úmyslem, že jim jde jen o koryta a o vykazování činnosti. Proti tomu radši zvolím tohle trochu drsné, ale na druhou stranu skutečně průkazné řešení "tady máte dítě na dva dny, vyzkoušejte si to oboustranně." ()
Osmdesátá léta byla plná zajímavých námětů filmů a inscenací pro děti a mládež, zpracování tohoto patří k těm zdařilejším. Těžko říci, jak se na podobné inscenace dívají dnešní děti, ale to se asi jen tak nedozvím. Minimální prostředky, zajímavý příběh a skvělé herecké výkony dělají z tohoto filmu něco, co stojí za zhlédnutí. ()
Filmy Ludvíka Ráži mám rád, dokáže je točit s takovým zvláštním nostalgickým nádechem. Ale tady jsem tak nějak nepochopil, proč film vznikl. Tedy jistě, kvůli závěrečnému proslovu té holky, že ji si rodiče vybrali, na rozdíl od ostatních, které si rodiče vybrat nemohli. Ale děvče mi holt sympatické dvakrát nepřišlo, vlastně kazila, co mohla, někdy snad i schválně, podváděla, a měl jsem problém se v tom, jak to bylo podané, dohrabat nějaké její dobré a otevřené povahy. Navíc holka je furt v klidu - máma ji opustí, ona to neřeší, dostane se do domova, tedy cizího prostředí - je v pohodě, dozví se, že ji matka odvrhla definitivně - pohodička, ředitelka děcáku ji dohodí známým - ona se snaží makat... Moc citů neprojevuje, nebrečí, je předčasně moudrá, všechno stoicky snáší. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (1)
- Hlavní představitelka Lucie Matoušková hraje ve filmu spolu se svou tetou Janou Hlaváčovou. (M.B)
Reklama