Režie:
David CronenbergScénář:
David CronenbergKamera:
Peter SuschitzkyHrají:
Peter Weller, Judy Davis, Ian Holm, Julian Sands, Roy Scheider, Monique Mercure, Nicholas Campbell, Julian Richings, Louis Ferreira, Sean McCann (více)Obsahy(1)
Pozvání ke stolu pro otrlé. Kanadsko-britský film podle románu Williama S. Burroughse. Americký spisovatel William Seward Burroughs (1914–1997) vystudoval anglickou literaturu na Harvardově univerzitě a ve čtyřicátých letech se setkal se spřízněnými dušemi, představiteli tzv. „beat generation“, Jackem Kerouacem a Allenem Ginsbergem, kteří mu dali popud k vlastní literární činnosti. Jeho dílo, ovlivněné sci-fi žánrem, homosexuální orientací a dlouholetým užíváním drog, tvoří fantaskní až surrealistické prózy (nejznámější romány – Feťák, Teplouš, Nahý oběd, Lístek, který explodoval, Města rudých nocí, Místo slepých uliček). Kanadský režisér David Cronenberg (nar. 1943) rovněž studoval anglickou literaturu a i v mnoha dalších aspektech jsou jeho osudy a dílo podobné Burroughsovu. Začínal jako undergroundový filmař se zálibou ve sci-fi hororech a bizarních příbězích, což mu už zůstalo. Dnes je předním kultovním tvůrcem (nejznámější filmy – Scanners, Videodrom, Moucha, Příliš dokonalá podoba, Crash). Jeho adaptace Nahého oběda (vydán 1959, poprvé česky 1994) je kombinací předlohy a Burroughsova životopisu. Ústřední postava William Lee (což byl spisovatelův pseudonym) pracuje jako hubitel hmyzu a stále hlouběji se propadá do drogové závislosti, takže přestává rozlišovat skutečnost od fantazie, v níž psací stroje získávají podobu mluvících brouků a on sám se stává protagonistou jakési špionážní historky. Hlavní roli ztvárnil americký herec Peter Weller (jeho nejznámější rolí pravděpodobně zůstane RoboCop ze stejnojmenného filmu), který dokonale napodobil Burroughsův hlas i manýrismy. Cronenberg do snímku ústrojně zakomponoval tragickou událost ze spisovatelova života, kdy v opilosti nešťastnou náhodou zastřelil svoji ženu Joan Vollmerovou, i jeho pobyt v marockém Tangeru. I další postavy filmu mají svoje předobrazy. Hrdinovi kamarádi Hank a Martin jsou nepochybně Kerouac s Ginsbergem a postava autora Toma Frosta, jehož představuje významný anglický herec Ian Holm (Bilbo Pytlík v Pánovi prstenů), zase reprezentuje známého britského spisovatele Paula Bowlese. Snímek, natočený v kanadsko-britské koprodukci, získal celkem sedm kanadských výročních cen Genie (obdoba amerického Oscara), mj. za nejlepší film, režii, kameru a výpravu. Z řady dalších prestižních ocenění jmenujme alespoň Cenu newyorských filmových kritiků za nejlepší scénář a Cenu Národního sdružení filmových kritiků za nejlepší scénář a režii. (Česká televize)
(více)Recenze (189)
Je spousta důvodů, proč NAHÝ OBĚD zůstal hluboko ve stínu famózní předlohy. Prvním zásadním je příliš konkrétní médium filmu, které neumí věrohodně převést fantazijní a stylistické orgie Burroughsovy knihy. Druhým zásadním pak to, že na rozdíl od Burroughse je Cronenberg nenapravitelný suchoprd. Na druhou stranu – ten film není jen špatnou adaptací. Takže dávám třetí * za to, že DC neotročil, zůstal svůj a vložil do přepisu něco ze své análně-transformačně-kafkovské poetiky; stejně tak celkem zajímavě posunul do popředí biografické prvky díla (smrt Burroughsovy ženy), resp. obecnější, postmoderní „úvahu“ nad vztahem spisovatele a jeho média. ()
Na pět hvězdiček to není, protože spoustu věcí jsem při prvním zhlédnutí nepobral, tři hvězdičky jsou zase setsakra málo, jelikož mne to dokázalo pohltit. Bez okolků přiznám, že tyhle "divné" filmy mám víc než rád, takže za 4. ()
úchylčina prvej triedy.cronenberg je bláson.vo svojom žánri klasika ale mne to nič nehovorí ()
Za mě velmi těžko koukatelný Cronenberg, na ty jeho nechutné kejkle jsem tentokrát neměl náladu a přestože jsem se místy i hodně snažil, tak jsem filmu neporozuměl. ()
Když jsem Nahý oběd četl, nezdálo se mi, že by šel zfilmovat. Jenže to by se do něj nesměl pustit Cronenberg... Brouci, stonožky, podivné postavy a cronenbergovská symbióza organických tvorů se stroji. Posedlost režiséra mutacemi (Moucha, Scanners aj.) zanechala ve filmu výraznou stopu. Snad jen mi chyběl humor knihy, byť je většinou notně černý a zvrhlý. ,,Táta mi dal dvacku, kterou jsem měl dát kurvě, abych ji opíchal. Vzala si ji hned mezi dveřmi, tak jsem vytáhl kudlu a píchal jí do pr...." Ano, tohle ve filmu nenajdete. Dokonce ani nejbizarnější podoby sexu, kterých je kniha plná, což je asi dobře, jelikož bůh ví, kde by film skončil... Co však mají obě díla shodného je, že najednou nasednete do vlaku, co se řítí halucinačním světem, a vy přestáváte rozlišovat, co jsou drogové vidiny a co je realita. ()
Docela fajn film o drogách. Jen z něj nic nevím a nic nechápu. V mysli mi tůstali pouze mimozemšťani a brouci. ()
Na ten snímek musíte mít chuť a sílu. :-)) ()
Musím říct, že nakonec jsem velmi mile překvapen, protože filmy podobného ražení "realita, sen- čert to vem" ode mě odchází i s odpadem a já jsem nucen snášet moje exotické hodnocení u snímku, který má celkově třeba 80%. Naked Lunch je naštěstí v pohodě koukatelný, což ovšem není zrovna zásluhou příběhu, který je na můj vkus pořád moc ujetý, nýbrž zásluhou Cronenberga a jeho maličkosti v podobě závislosti na slizu, odpudivých monstrech a bizarních představách, které nejsou jen na ozdobu, ale i účinně posouvají celý děj. Herce jako Weller nebo Holm je také radost sledovat, ať už vystupují ve scénách sebedivnějších a nejsliznatějších. A navíc Cronenberg má velkou výhodu v tom, že ví, co chce, narozdíl od takového Davida Lynche, který o tom někdy nemá ani páru. Není to pořád můj šálek kávy, ale negativy tentokrát prostě zahrnovat nemohu. 65% ()
Tak tenhle film je už hodně oulet. Osobně preferuju Cronenbergovy filmy, kde se víc hlídá, protože mluvící hmyz ve zpracování roku 1991 není moc velká pastva pro oči. Musím ale uznat, že celkový nápad, zapracování špionáže a fetu do konceptu jsou zajímavé a celkem i pozoruhodné. Něco do sebe tento film má, ale subjektivně se mně zas až tak nelíbil. 60% ()
William Seward Burroughs je můj nejoblíbenější spisovatel a s radostí musím uznat, že převedení jeho zřejmě nejznámějšího románu na stříbrné plátno dopadlo více než dobře. Samozřejmě, převést to do mrtě by bylo téměř nemožné, a tak si Cronenberg scénář poupravil podle svého a zakomponoval tam trochu svého typického rukopisu. Jestli ale tohle Bill viděl, zklamaný být nemohl. ()
Když režisér trpí obsesí, dopřejme mu ji a on si zblajzne nahý oběd. Už od samotného názvu filmu se odvíjí velmi těžko koukatelný až surrealistický styl z hlediska zpracování, po kterém pomatený Cronenberg sáhl. Když si ústřední postava vyfetuje mozek, pak se není čemu divit, že má těžké "halušky" v podobě mluvících brouků a dokonce začíná být paranoidní. Od takových lidí raději dál. Přesně jsem nepobral pro koho byl film vlastně natočený. Permanentku do klubu náročného diváka nemám a nejvíc je zarážející, jak si film dělal nároky na to, aby byl správně a mnohovrstevnatě divákem uchopen a aby ten ocenil jeho hlubokomyslnost. Řadový divák, přivyklý na konzumní filmy, musí u tohoto filmu neskutečně trpět. Silně pochybuji, že bude chtít rozebírat scénu po scéně a hledat v nich skryté významy, jak by si přál pan režisér. V případě, že přece jen dáte na zdejší hodnocení a film si z nějakého důvodu pustíte, tak přeji, abyste se od tvorby pana Cronenberga po jeho zhlédnutí neodvrátili. Ne ani tak zhnusením, ale bohapustou, rozvleklou nudou, která na sebe vzala podobu těžkého "artu". Cronenberg to má v hlavě trochu přeházené, ale to nic. Pro jistotu jsem však koukl, jestli náhodou na sesli, odkud celý film řídil, mu náhodou na nose neulpěl podezřelý bílý prášek, ale oddechl jsem si. Opodál byla jen krabice plná donutů s bílou posypkou. Hodnotím hvězdičkou. A ani nevím za co. 10% ()
[8,5/10] (Film Trustees, Nippon Film Develop. and Finance, RPC, The Ontario Film Develop. Corp., Téléfilm Canada) (Barevný /// Produkce: Jeremy Thomas /// Scénář: David Cronenberg podle románu Williama S. Burroughse /// Kamera: Peter Suschitzky /// Hudba: Ornette Coleman, Howard Shore /// MFF v Berlíně: David Cronenberg (Zlatý medvěd)) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Raz sa to stane každému. Každý sa raz minie so svojim obľúbeným režisérom. Vizuálne niečo podobné, ako Existenz, ale scenáristicky absolútne nefunkčné. Teda ako pre koho. Keď točí Cronenberg podľa knižnej predlohy, je scenáristicky príliš viazaný, aj keď sa môže vizuálne poriadne vyblázniť. Niekedy to nefunguje. Som totálne lost in translation. Ako keď Weller počúva Holma, ktorý niečo hovorí, ale inak hýbe perami....wtf.... VIDENÉ ZNOVA 5/23: Ako sa dalo čakať, návrat k filmu po dlhých rokoch znamená aj jeho spätné docenenie. Aspoň do tej miery, že som si Nahý obed tentokrát skutočne užil. Čo-to ma v rámci jeho interpretácie napadlo, ale ak by bol film stopercentne pochopiteľný, asi by stratil niečo zo svojho kúzla. ()
tento film má všetko, čo od filmu podľa môjho gusta vyžadujem, a aj keď niektoré položky sú možno v miernom kontrapunkte k akýmsi "všeobecným" požiadavkám na obecne dobrý filmu (napríklad "príbehovosť", zreteľnosť motivácií, zrozumiteľnosť konania, dramaturgická uzavretosť), aj tak sa v Nahom obede kĺbia tie najpriaznivejšie prúdy a poryvy vytvárajúce jedinečnú filmovú lahôdku; civilne noirové herectvo petera wellera (skvelé obsadenie), zvláštna, utrápená "femme fatale" davies (skvelé obsadenie), ako vždy ambivalentne diabolský sands a štandardne dobrý holm; zdrvujúco znepokojivý jazzový soundtrack, netradičná výprava, nejedznoznačné žánrové zaradenie, zmes kafku, gilliama v tom najlepšom z burroughsa a cronenberga; ambivalentnosť a nejednoznačnosť, glorifikácia bizarnosti, neustála paranoia a halucinácie, hmyz a sex: to sú kľúčové slová pre túto obnaženú neo-dadaistickú snahu o akýsi životopis nevedomia, nie fyzickú biografiu, ale biopic dokumentujúci duševné stavy a psychické pochody človeka, ktorý je neustále pod nejakým vplyvom; fantasy, sci-fi čierna komédia s ľahko erotickými a noirovými náznakmi a miestami hororovou atmosférou; ()
S autorom predlohy som sa oboznámil prostredníctvom diela "Města rudých nocí", ktoré majú s týmto počinom mnoho spoločných znakov, či už to je homosexualita, zvrátenosť, absurdný príbeh a samozrejme, všade prítomné drogy a s nimi spojené halucinačné výjavy, čiže ideálna látka na adaptovanie pre klasika podivností Davida Cronenberga. Jeho Nahý obed však považujem za jeden z jeho najslabších počinov, ktorému chýba celistvejší príbeh, ktorý by ma dokázal upútať viacerými fragmentmi, než len pár zvrhlo - roztomilými pasážami s chrobákmi, rozprávajúcimi, vykonávajúcimi násilie, či pohlavný styk a vtipnou roličkou Roya Scheidera. ()
Tak bohužel pro mě asi nejslabší Cronenberg, a tak jsem se na něho těšil protože kombinace, slizu, brouků a 90 let v podání Cronenberga slibovalo solidní úlet. No on to úlet byl ale bohužel ne nějak dobrej. Herci sice hrají dobře a Weller je tu parádní ale bohužel jsem se ty 2 hodiny celkem nudil a i když tu bylo pár fakt parádních scén tak to prostě film nezachránilo, strašně se táhne a na jednu dobrou scénu tu jsou 3 špatné. Film má rozhodně hodně obdivovatelů a má i kultovní status, ale mě to bohužel nezasáhlo a to mám Cronenberga hodně rád. ()
Rád bych tento snímek více docenil, jeho originalitu, nápaditost a další kvality vnímám, ale bohužel šel po většinu času dost mimo mě. Když se tam začaly pravidelně zjevovat nechutně oplzlé příšery a monstrózní hmyzí potvory, které si tu Cronenberg neodpustil přesto, že tentokrát vlastně horror ani netočil, nejednou jsem málem pokroutil hlavou. Postupně se mi sice v souvislosti s nimi pár nápadů líbilo (jako třeba psací stroj coby součást těla jedné z metamorfoz té příšery), ale i tak nemohu říct, že by se mi pan režisér trefil do noty... a to mám různé podivnosti a absurdnosti ve filmech i rád. Jenomže atmosféra byla tady slabá na to, aby mě dokázala do všech těch kafkovsky podivných situací kolem pana spisovatele naplno vtáhnout. Humoru, který by mohl celý absurdní příběh učinit atraktivnějším, jsem postřehl pramálo. Ve výsledku jde o čistý mindfuck, v němž jsem postrádal hutnou myšlenku, nebo jí přehlédl. K žádné z postav jsem si nenašel hlubší vztah, herci mě tu také moc nezaujali (snad trochu Roy Scheider, který tu měl ale stejně roli v rozsahu dvou scén). Vcelku zvláštní zážitek, ve filmu mě na jedné straně řada scén svým pojetím upoutat dokázala, ale jako celek mě Nahý oběd přesto moc nebavil a vypadá to, že cestu k Davidu Cronenbergovi si asi nadále budu hledat obtížně. Ale možná jsem jen neměl (už dvakrát) při výběru filmu šťastnou ruku. Starší Mláďata byla skvělá a díky nim zatím jeho tvorbu úplně nevzdám. [60%] ()
Kdyby byl Kafka homosexuál a ulítal na neznámých drogách, možná by vzniklo něco podobného. Jinak je to klasický Cronenberg se vším, co k tomu patří. ()
pre cronenbergovych ultras povinna jazda.. kopech uchylnosti a vybornych provokacnych veci.. moc moc zaujimavy pocin.. ()
Protože mám rád surrealismus, filmy o drogách a odporné hmyzáky, dávám ****, ale je to opravdu magořina, které rozhodně není pro každého (viz všechna hodnocení). ()
Reklama