Kamera:
Jiří LebedaObsahy(1)
Husákovská normalizace očima Helenky Součkové, žákyně 2. třídy ZŠ v Ničíně... Když v roce 1998 poprvé vyšla útlá knížka Ireny Douskové s poněkud tajuplným názvem "Hrdý Budžes", málokdo tušil, jak velké popularity dosáhne. Příběhy Helenky Součkové, žákyně 2. třídy základní školy, trpící hloubavostí a nadváhou a potažmo i nastupující husákovskou normalizací, se odehrávají v tehdejší stranické baště – uranové Příbrami. Bylo proto logické, že právě příbramské divadlo uvedlo Helenčiny příběhy na divadelní scénu. A našlo si, jak se ukázalo, i geniální představitelku hlavní hrdinky. Bára Hrzánová byla za tuto roli v roce 2003 odměněna Cenou Thálie. Česká televize představení zaznamenala ještě v tomto roce a od té doby je s velkým diváckým ohlasem reprízováno dodnes. Základem inscenace je knížka spisovatelky Ireny Douskové, která popisuje – do jisté míry autobiograficky – zážitky osmileté Helenky s husákovskou normalizací. Bára Hrzánová se podle svých slov s postavou Helenky z herecké rodiny snadno ztotožnila. Protože jestliže Irena Dousková vyrůstala v divadle ovládaném příbramskými komunisty, pak malá Bára Hrzánová učinila tutéž zkušenost, ovšem v divadle v Českých Budějovicích. Pokud si chcete s nadhledem a humorem (a možná i s trochou nostalgie) zavzpomínat na dobu před více než třiceti lety, jsou k tomu Helenčiny příhody z počínající normalizace na uranovém maloměstě jako stvořené. (Česká televize)
(více)Recenze (280)
Bezduchá slátanina využívající některých motivů z éry socialismu. Stejně by se dalo zpracovat i období protektorátu, první republiky nebo c. k. monarchie, všechno mělo své vady na kráse, dnešní dobu nevyjímaje, ale čím dále do minulosti, tím méně lidí by rozumělo narážkám na příslušné reálie a tudíž by je to méně zajímalo. Divadelní hra/film předurčená/ý ke zmizení v propadlišti dějin umění. ()
Velmi no-óbl soudružka holčička s dětským pohledem na svět, infantilním batohem do školy a Vladimírem Iljičem Leninem za zády. S hlasem Báry Hrzánové a hlavně mým hurónským podkresem. Jako smíchem, to se tak u divadla říká. Co to znamená? Že Hrdý Budžes je pecka a mě zvedl neuvěřitelně náladu. Soudruhům, zdar! I když? ()
...přesně si pamatuju, jak jsem v r. 1969 poprvé letěla letadlem (vyhlídkový let nad Prahou jsem dostala k 6. narozeninám) a místo užívání si jsem se celou dobu bála, že nás "sestřelej Rusáci" - protože doma dospělí pořád mluvili o přepadení a ruských tancích .... Nádherně vystižené dětství v socialismu, kdy jsme od rodiny pochytávali jen drobky informací, ale i ty musely být "tajem". A Bára Hrzánová je samozřejmě dokonalá ! ()
Když jsem hru viděla poprvé, nelíbila se mi vůbec. Štvalo mě, že jsem v té době žila, a tak můžu říct, že takhle to prostě všechno nevypadalo. Něco je trefné, něco silně přehnané, něco překroucené. Občas mám pocit, že jsem v té době byla někde zalezlá ve sklepě nebo mám snad zatemněný mozek. Podotýkám, že v KSČ jsem nebyla a nebudu, ale znám dost lidí slušných, kteří v té straně byli a nikomu neublížili, ani mi nepřipadali směšní. Pár pitomců jsem taky znala osobně, to je fakt. Ale zas tak moc jich nebylo. Bára Hrzánová je ovšem výborná herečka. ()
Par excellence Bára Hrzánová, to co předvedla v Hrdém Budžesovi bylo neskutečné. Kromě úvodu takřka neslezla z pódia a svým herectvím mě opravdu dostala. Sice některé věci nebyly tak úplně humorné, spíš mrazivé, já to bral především jako výbornou komedii plnou vtipných hlášek živě pronášených hlavních představitelkou. Stejně tak její "Secký" mě slušně odrovnával. Zkrátka jasných 5*, kvalitní zábava. "Na kostele zvoní zvon, se*u, ser*eš, se*e on. Na mou věru jak tak se*u, tak mi přišlo na mysl, jak s*al kníže Přemysl. A pod tím bylo napsáno: Horší než-li Rusák je ten čů*ák Husák. A pod tím bylo napsáno: Dělej mi to zezadu. Tomu jsem nerozuměla. Ptala jsem se u večeře Kačenky, co by to mohlo jako znamenat a Kačenka celá zrudla, zakuckala se a že taky ale vůbec neví, co by to mohlo znamenat." ()
Galerie (8)
Zajímavosti (6)
- Zákopský dědeček František nemohl napsat dopis prezidentu Husákovi. Helenka se narodila 20. srpna 1964, byla ve třetí třídě, takže jí bylo maximálně 10 let. Musela se naučit básničku do ledna 1975 a křupal jí sníh pod nohama, když říká, že prezident Husák dědečkovi neodpověděl a už asi neodpoví. Husák byl prezidentem až od 29. května 1975. (Jabo)
- Podivný název hry je (jak je ve hře konečně vysvětleno) zkomolenina prvních veršů básně A hrdý buď. Tuto báseň napsal jeden z nejklasičtějších komunistických veršotepců, Stanislav Kostka Neumann, a celá zní takhle: A hrdý buď, / žes vytrval, / žes neposkvrnil ústa ani hruď / falešnou řečí. // Takový byl můj lid / s kosou a kladivem. / Na jitřní čekal svit, / čekal a věřil. // Úrodu novou sklidí sám, / sám se svými. /Jděte mu z cest. Staví chrám / bratrské doby. (gjjm)
- Hra je založena na stejnojmenné autobiografické knize Ireny Douskové. Kniha má i pokračování jménem Oněgin byl Rusák, které se odehrává asi o deset let později. I toto pokračování bylo (relativně úspěšně) zdramatizováno Divadlem v Dlouhé, hlavní roli už téměř dospělé Heleny si zahrála Lenka Veliká. (gjjm)
Reklama