Režie:
Til SchweigerKamera:
Christof WahlHrají:
Til Schweiger, Johanna Wokalek, Steffen Wink, Alexandra Neldel, Nadja Tiller, Mark Keller, Imogen Kogge, Axel Stein, Armin Rohde, Michael Mendl, Jürgen Vogel (více)Obsahy(1)
Nick Keller (Til Schweiger) nemá v životě na růžích ustláno. O práci přichází jak na běžícím páse a jeho rodina, především jeho nevlastní otec Heinrich (Michael Mendl) a jeho bratr Viktor (Steffen Wink), ho považuje za úplného budižkničemu. Jen jeho matka (Nadja Tiller) ho ještě nezatratila. Jako poslední šanci mu na úřadu práce dohodí místo uklízeče na psychiatrické klinice, kde díky jeho nepozornosti jeden z pacientů vypije půl láhve čistícího prostředku a kde se mu také podaří na poslední chvíli zabránit tomu, aby si mladá Leila (Johanna Wokalek) vzala život. Ani jedna z těchto události nezůstane bez následků. Nick dostane padáka a je úplně na dně. Leila pak svého zachránce potají sleduje a večer stojí před jeho dveřmi, v noční košili a bosá. Nick se své pronásledovatelky snaží zbavit, ale marně. Leila se rozhodla, že už s ním zůstane navždy. Nick, který ve svém životě ještě nebyl za nikoho zodpovědný, a Leila, která vidí svět užaslýma dětskýma očima, se vydají na cestu k Nickově rodině, Nickův bratr Viktor se totiž žení. Během této cesty se tento neslučitelný pár musí společně prát se životem, což je čím dál více sbližuje (lenuse)
(více)Recenze (177)
Pohodový filmeček, který se chvílemi kvalitou svého technického zpracování a netradičními reáliemi lehce vzdaluje pojetí evropského filmu (a rovněž toho německého, že?!) Til Schweiger není jen záporák a přicmrdující vedlejšák v amerických filmech, je to i zručný režisér a docela zajímavý herec. Alespoň v tomto filmu mě zaujal, společně se svojí hereckou partnerkou tvoří nesourodou dvojici - chvílemi komickou, chvílemi sentimentální. Nejspíš díky všem těmto aspektům jsem si Naboso - i přes notnou dávku klišoidní kašičky- oblíbila. ()
Moc hezký to bylo. Vážný i nevážný roadtrip příběh, se skvělou hudbou a výborným ústředním duem – Til má charismatu na rozdávání a jeho parťačka svou naivní nevinnost hrála kouzelně. Dobré podhoubí pro výbuchy smíchu, žádná tuctová komedie. # [viděno: monitor, 2.0->5.1] # příběh 7 | hudba 8 | humor 4 | akce 2 | napětí 1 | pustil bych si znovu 7 ()
Tak neviem, či tento film Til Schweiger točil ako nezávislý festivalový film, alebo ako komerciu pre nemecké multiplexy, je to niečo medzi, ale to je nakoniec jedno, podstatný je divácky zážitok. Naboso je film o relatívnosti bláznovstva, o relatívnosti vnímaní normálnosti prostredí, ktoré rozdeľujeme na ústav pre choromyseľných a "tam vonku", kde je to plné ešte väčších bláznov, častokrát priamo v rodine. No a samozrejme o láske a jej hľadaní. Film je plný nereálnych scén, dialógov a reakcií postáv, ktoré so skutočnosťou toho príliš spoločného nemajú, ale mierne gýčovitý a komediálny Schweigerov prístup k látke toto všetko do istej miery ospravedlňujú. Asi si na ňom zgustli tí najsnobskejší filmoví kritici a najväčší Hanekeho priaznivci, najlepšie ale bude sa nechať filmom proste unášať a na jeho chyby nemyslieť, načo si kaziť príjemný filmový zážitok. 70%. No a pre večných pochybovačov ohľadom vzhľadu nemeckých žien je tu ústredná krehká deva Johanna Wokalek a dve sexy prihrávačky v podobe nevesty a "rodinnej" priateľky. ()
Romantickým komediím moc nefandím, ale tahle nenápadná německá záležitost byla hrozně milá. Velice nepravděpodobný, přesto hrozně hezký příběh o tom, jak láska dokáže dát lidem životní smysl. Láska v tomto snímku spojila dva hodně odlišné lidi a vstoupila oběma do života ve chvíli, kdy ji nejvíce potřebovali a jejich životy se hroutily a ztrácely smysl. Bohužel zde narážíte na obvyklý nešvar těchto komedií, kdy za 15 minut přesně dokážete odhadnout průběh filmu i jeho závěr. [70 %] ()
Je mi ľúto, že sa rozchádzam s mienkou väčšiny hodnotiteľov, ale nemal by som čisté svedomie, ak by som tomuto filmu dal viac ako dve hviezdičky. Okrem sympatickej ústrednej dvojice a zahliadnutia dlho nevidenej Nadji Tiller som na tejto rainmanovsky ladenej road movie nenašiel nič, čo by ma upútalo, ba dokonca rozosmialo, keď malo ísť aj o komédiu. Verím, že Til Schweiger ešte nakrúti filmy, ku ktorým budem môcť byť štedrejší. ()
Příběh Naboso pojednává o muži, který střídá práci za prací a nikde nevydrží dlouho. Klopýtá svým životem až do chvíle, kdy ho zaměstnají v léčebně pro duševně choré. Odtud je ještě týž den vyhozen, ale než odchází, potká roztomilou a půvabnou Leilu. Tak začíná jejich společná pouť a zajímavé dobrodružství. Příjemná dramatická komedie z pera samotného Tila Schweigera, který se postaral skoro o celý tento snímek a musím uznat, že se tohoto režijního a scénárijního debutu zhostil nadmíru dobře. Není to sice žádný velkofilm a pecka, která vám vyrazí dech, ale pohladí vás na duši svou jemností. Til si vypomohl výbornou hudební kulisou a panoramatickými scénami, které nás měkkosrdcaté vždy chytí za levou chlopeň. 75% ()
Dost dlouho jsem váhal mezi třemi a čtyřmi hvězdičkami. Herecký výkon Johanny Wokalek, velice dobrá práce kameramana, solidní režie a idylická atmosféra by sváděly k vyššímu hodnocení, ale scénář to poněkud táhne dolů. Plno klišé v romantickém filmu nepřekvapí, ale tady mi přišlo, že hlavní hrdina dělal spoustu věcí prostě proto, že je měl ve scénáři, jiný důvod jsem hledal marně. A to už považuji za velký nedostatek. ()
Taký malý-veľký-čarovný film. Johanna hrala na jednotku s hviezdičkou. ()
Originální ale trochu mdlá a zbytečně dlouhá romance, ve které Til Schweiger ukazuje, že sice není dobrý herec ale slušný režisér. Nejvíce potěší Johanna Wokalek a pár povedených scén ukazujících, že si to hrdinové nemusejí rozdávat aby byl film označen za romantický. ()
K tomuto snímku jsem přišla jak slepý k houslím, ale jsem za něj vděčná, z několika důvodů- další herecký koncert Johanny Wokalek, tahle holka je prostě bosá Lejla z blázince na svém místě: Ale jak můžete sedět, s tím klackem.. Aha, vy myslíte s tím klackem v zadku :-), nemá to chybu. Trochu jsem se bála závěru, Němci dělají většinou uhozené konce, ale tady to šlo. Obdivuji Tilla Schweigera, který sice není úplně můj nej typ, ale za to, že stíhal kromě hraní i zaskočit za kameru, scénář a střih, klaním se. Díky něčemu jiskřivému mezi ústřední dvojicí, která se k sobě povahově hodí asi jako Bill Gates a matka Tereza, filmu ledacos odpustíte, nakonec stejně jen sledujete, jak se jedno děvče snaží přežít v chaotickém světě a do puntíku dělá, co se jí řekne, byť někdy s tragickými důsledky... ()
Chlapík, co bezcílně bloumá životem, dostane najednou pořádnou dávku zodpovědnosti v podobě neskutečně čisté/naivní dívky, o kterou se musí postarat. A oběma to jde k duhu. ___ Pohádkový film mdlé barevnosti o tom, jak se z žabáka stane princ, když potká tak neskutečně bezbranné stvoření, jakým by snad mohla být jen náhle dospělá Alenka z říše divů. ___ Krásné obrazy, sladce působící scény, ale je to pouze velká pohádka ze světa, který není náš a existuje bez vnějších vazeb s realitou jen v tomto filmu. ()
Silnej film, kterýmu byste nejradši zapomněli vytknout místy slabší scénář. A těm co jako já a Leila nenosí boty ho nemůžu nedoporučit :-) ()
Tenhle film mě dostal. Neobvykle romantická komedie s překrásným hereckým výkonem Johanny Wokalek. Její Leila byla zranitelná a nevinná malá holčička objevující poprvé opravdový svět, zakletá v těle devatenáctileté dívky. Někdo tu zmínil, že chemie mezi ní a Til Schweigerem nefungovala – s tím nemůžu ani trochu souhlasit. Leilino vyznání lásky k Nickovi na konci filmu se u mě zařadilo do mého žebříčku nejromantičtějších filmových momentů...“Tančili jsme. Koupili jsme si spolu lístky na autobus. Jedli jsme zmrzlinu. Spali jsme ve stejné posteli. Koukali jsme na měsíc. A slyšela jsem tlukot jeho srdce...“ ()
Měl si ji nechát dodělát dílo co měla v plánu i když se to nezdá je to celkém zajímavý nápad na romantickou komedii ale nedokáže oslnit a pořádně zaujat. ()
Na německou komedii chvályhodné, celkově průměr. Ale dívá se na to příjemně, klidně bych si to pustil i znovu, bylo-li by to nutné :) ()
Tak k tomuto filmu som pristupovala s predsudkami a s veľkými pochybnosťami, že ma nemecká komédia dokáže rozosmiať. Div sa svete, dokázala a to až k slzám. Komediálna stránka netlačila príliš na pílu, romantická už trochu áno, nie však neznesiteľne. Amerikanizácia na vás dýchala z každej minúty, ale nemecký povod proste neprehlušila a aj keď sa mi nepáčilo, ako veľmi americky sa film snažil posobiť, aj tak som nebola sklamaná. Všetky nedostatky vyvážil príbeh, ktorý bol síce dosť pritiahnutý za vlasy, ale aj tak dokázal udržať moju pozornosť počas celej stopáže a nádherne ma pobaviť. Veľká životná pravda je v tom, že mužov nevinnosť a nekritický obdiv priťahuje, takže Leila bola vlastne skoro ideálnou ženou. Síce mala nevinnosti viac než majú dnes desaťročné deti, ale jednoducho som to všetko zožrala aj s navijákom. Zasmiala som sa ako už dlho nie a v duši mi zostal hrejivý pocit, že každý z nás má v živote vďaka láske možnosť nájsť jeho skutočný zmysel a svoje miesto. ()
"Nicku, simulujete !! Možná jste idiot, ale jinak jste zcela zdráv !!" ;) Tak už i ultrasympatický hanebný panchart Til Schweiger se přesunul na druhou stranu filmové kamery !! Jako debutant na režisérské sesli stvořil napůl originální dojemnou prvoplánovitou báchorku, které střízlivý člověk neuvěří ani na vteřinu, v níž naprosto herecky dominují právě on s Jann Smolarek, byť ty (pseudo)camea německých seriálových celebrit, psáno s nechutně velkou dávkou ironie a cynismu, jako Mark Keller, Axel Stein či Steffen Wink celkem kazí můj výsledný dojem, při němž navíc naprosto postrádám jakýkoliv vtipný prvek, ačkoliv přiznávám, že německý estrádní humor mě nikdy neoslovoval ani v nejmenším !! Dokonale s tím bizarním slepencem klišé a déja vu, přičemž vykrádání Klepání na nebeskou bránu mi Schweiger nevymluví, kontrastuje ten úderně optimistický, byť na německý snímek dost netypický, soundtrack, který Naboso jako celek jakž takž drží pohromadě !! Schweiger sice ani na okamžik vyloženě nezklamal, jistě ve mně vyvolal silné dojmy, leč především ty rozpačité, když se snaží říct vše a nakonec nepoví vůbec nic.. ()
Díky Tilu Schweigerovi začínám trochu věřit i německé produkci. Tento režisér přesně ví, co chce říct, jeho filmy mají charakteristický svižný střih, flashbacky a výběr známých hudebních šlágrů pro zvýšení efektivity některých scén. Funguje to. Kromě toho musím vyzdvihnout roli hlavní představitelky, protože jsem jí roli věřil... Film je vtipný, smutný, místy trapný, místy bezprostřední, místy silný... Především lidský. Doporučuji, 5 hvězd a asi o chlup lepších 5 hvězd než u Kohouta na víně, protože tady se chvílemi hraje i s vážnými kartami ;-) ()
Til Schweiger pečlivě okoukal režijní styl při natáčení Klepání na nebeskou bránu, půjčil si pár obrazových filtrů od Jeana-Pierra Jeuneta, náhodně postahoval pár romantických songů a pustil se do natáčení vlastního kusu a překvapivě to je až na pár plytkých prvoplánových vtipů docela zábava. Na dvě zábavné večerní hodiny po náročném dni lze jen doporučit. ()
Tak trochu "rainmanovské" témátko, i když Dustin samosebou nemá na poli mentálně chorých na útěku z léčebny konkurenci :) Ale i tohle dobře funguje, má to atmosféru, dobré herce a pěkný příběh, kdy se člověk v řadě situací v křesle "ošívá"... a taky jsem zjistil, že Němci mají nějak moc rádi Cohenovu Hallelujah - byla jak v Občanské výchově, tak tady (dokonce opakovaně) :) ()
Reklama