Režie:
Jan HřebejkScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrají:
Aňa Geislerová, Josef Abrhám, Jana Brejchová, Jiří Schmitzer, Emília Vášáryová, Roman Luknár, Jan Hrušínský, Jiří Macháček, Michaela Mrvíková, Adam Mišík (více)Obsahy(1)
Film vypráví o věčném rozporu mezi rozumem a citem, o dvou podobách lásky, duchovní a tělesné, o možnosti přátelství mezi mužem a ženou, tak, jak o ní píše ve své stejnojmenné básni Robert Graves. Tvůrci přiznávají, že jeho příběh je tak trochu "červenou knihovnou", že základní téma je jakoby z románu pro služky. Avšak podle scenáristy je to jen "ironické východisko", protože životní situace filmové postavy je vážná a plyne z ní řada paradoxních situací, které jsou tragické i zábavné a inklinují k černému humoru. Režisér Hřebejk a scenárista Jarchovský tentokrát zvolili syrové vyprávění v příběhu mladé ženy, která prožívá ne příliš šťastné manželství s drsným mužem, když potká jeho andělský protiklad, staršího emigranta. Seznámí se s ním přičiněním manželovy nelegální činnosti. Zatímco muž sedí ve vězení, žena odjíždí i s dětmi a novým přítelem do Itálie. Ale vztahy nejsou jednoduché, ani jejich řešení. Po mužově propuštění z vězení a po smrti své matky se i žena s dětmi vrací domů... Vedle hlavních rolí milostného trojúhelníku v podání A. Geislerové, J. Abrháma a R. Luknára ve filmu podaly výborné výkony J. Brejchová a E. Vášáryová (matka a tchyně), kterým skvěle sekundoval J. Schmitzer (manžel hrdinčiny matky). (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (530)
Hřebejk umí točit dobré filmy. S technickou stránkou si rozumí, herce si dokáže vybrat vždy ty pravé a většinou z nich dokáže vydolovat ty lepší výkony jejich kariér. Má talent na výběr náladotvorných písniček a zvládá na ně skvěle stříhat. Formu má vytříbenou. Vše zmíněné platí i o Krásce. A přesto to není dobrý snímek. Na vinně je jeden aspekt, který zbytečně drží Hřebejka u dna. Ano, jde o scénáristu Jarchovského. Nechci mu křivdit, stále je to machr na jednotlivé scény, především ty konfrontační. Ovšem scénář jako celek neumí. U Pelíšků a Musíme si pomáhat to ještě nebylo tak patrné. Pupendo, Želary, Cestu z města, Horem Pádem a nyní i Krásku v nesnázích však spolehlivě zabíjí. Ovšem je třeba uznat, že napsat takřka dvouhodinový film naprosto o ničem tak, že to není úplně do očí bijící, to již také chce kus talentu. Kráska je krásná na pohled i na poslech. Je perfektně zahraná. A je o ničem. Na jedno podívání příjemné, ale to je pro tvůrce Hřebejkových kvalit příliš málo. ()
45% - Po Pupendu a Horem pádem rozhodně zlepšení. A přesto zklamání. Jsem možá na Hřebejka přísný, ale vidím opravdu zdatného filmaře, u nějž forma (kamera, hudba, herecké výkony...) převyšuje obsah (scénář, dialogy...) takovou měrou, až mě to jako diváka skutečně mrzí. Jakékoli náznaky zajímavých motivů v ději jsou instantně sabotovány "hláškami", které kromě prvku odlehčení a vulgarity nemají jinou funkci, než odvést pozornost od nedokončených point, či nedotaženého jednání postav. Proto na mě Kráska v nesnázích působí jen jako slide show opravdu výborného herectví, krásné filmařiny a ucházející hudby (všelijaká nesourodá dobrá hudba, většinou neobratně použitá).... a všechno dohromady to klouže po povrchu jakési vztahové zápletky kde všechno se vším jakoby souvisí, ale kromě několika vypointovaných stereotypů postav nabídne jen typickou hořkosladkou podívanou, která je na komedii málo zábavná a na drama příliš mělká. Mě tohle bohužel neosloví. ()
Po delší době jsem byl se školou v kině. Sice jsem se u toho bavil, ale ne natolik jak to Hřebejk umí a dokáže prodat...herci hrají svoje role opravdu věrně, nejlíp na tom, ale je Jiří Schmitzer. To co on předváděl to se jen tak nevidí...Sice je v hercích napsaný i Čtvrtníček na kterého jsem se hodně těšil (však i jeho pár vteřinovými scénkami mě dokáže rozesmát), ale nevšiml jsem si ho tam. Příběh začíná celkem dobře, ale tak během půlku mu dochází síly a konec mi přišel naprosto odfláklej...Od Hřebejka rozhodně zklamání. Mimo to je tam úžasná scéna se Schmitzerem: Vysype odpadky Geislerový do postele...přiběhne maminka a ptá se Co se to tu stalo? Ty jsi zakop - a Schmitzer s přehledem odpoví Jo ()
Možná se můj názor na další shlédnutí změní, přesto volím tuhle cestu a upřímně nechápu, jak někdo může hodnotit tak příjemný zážitek tak nízkým ohodnocením. A pokud se nemýlím, kromě nedávného Štěstí a klasiky v podobě Pelíšků jsem plné hodnocení u tuzemského filmu natočeného za posledních patnáct let nevyužil. Je sice pravda, že by Hřebejk mohl zkusit pracovat na další látce s jiným scenáristou (ovšem červená knihovna je zde zcela přiznaná), scénáři přesto nechybí cit pro dialog, vtipné momenty (Ríšova spisovná čeština geniálně prokládaná vulgarismy) střídají ty dramatické, obrazová a hudební intermezza mnohdy velmi trefně překrývají dialog.. Co je špatného na tom sednout do křesla v kině a nechat se kolébat (leč jednoduchým) příběhem, který může být i tím naším? Každý tu mluví o velešpatném scénáři, ale kdo z Vás dokáže přenést na papír pár smysluplných řádků? Osobně mi poetická Kráska dokonale sedla. Formální stránka snímku dokazuje, jak závratně vzrůstá režijní um pana Hřebejka, zatímco o kvalitách Jana Malíře už víme dávno. Hudebně je tu jen mírné klopítnutí (Radůzy je holt Hřebejk velký obdivovatel), vše ale napravují skladby Falling Slowly či Star, star, které dokonale sedí k ladění filmu, právě u těch zahraničních to mělo zůstat. Režisér rád ponechává emocionální dojezd. Místy ony skladby hovoří za hlavní představitelku. Na řadu scén je ostatně radost pohledět - Hřebejk jim dokázal vtisknout na opravdovosti, např. muška, co během schůzky na lodi vyrušila Evženovu koncentraci, požírači sušenek, "maminka umřela" atp. Herecky pak film dominuje. Český lev v hereckých kategoriích by se měl třást. O genialitě diabetika Jiřího Schmitzera bylo napsáno už spoustu ("Drž se ho jak hovno košile, stříkej z něj prachy."), vedle toho noblesní Abrhám, radost je sledovat.. zároveň je Kráska typickým příkladem toho, že Macháčka už příště NE!! V porovnání s mizérií současného českého filmu jde o svěží závan!! A to mi nikdo nevezme.. Holt, každý jedná po svém..tak proč mu to brát.. 90% ()
Ach jo, tak těžký filmový podzim jsem si snad ani nezasloužil :-) Při sledování Krásky jsem si říkal, že vidím klasický "hřebejkojarchovský" film, dobře natočený, s řadou vynikajících scén ("setkání u záchodku," "víno+kola"), dobře vystavěné dialogy, ale jako celek mě to celé zajímalo opravdu postatně míň. Třeba Jiří Schmitzer je dobrý, ale zkrátka vyčňíval až moc. Celý snímek je nedotažený (a nikdo mě nepřesvědčí, že podobné scény třeba v Pupendu byly horší.) Za co tvůrce hodně obdivuju, je opět na prosto perfektní soundtrack a že mě jen při sledování filmu pořádně "praštil přes čumák!" Tohle musíme brát v potaz třeba jako to, že bychom měli znát tu báseň od Roberta Gravese. Protože kdyby byl film jako ta báseň, ohodnotím ho bez debat pěti hvězdami. Krásce uděluju 70% s vědomím, že se to při dalších zhlédnutích s největší pravděpodobností nezmění. Ještě co se týče zobrazení naší současnosti, dovolím si (z hlavy) citovat závěr recenze od Tomáše Baldýnského (snad mi to odpustí :-): "Krademe, podvádíme, lžeme. Ale souložit umíme dobře. Takže toho neúmíme zas tak málo." ()
Galerie (54)
Photo © Total HelpArt T.H.A.
![Kráska v nesnázích - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/462/162462063_792e35.jpg)
Zajímavosti (16)
- Roman Luknár (Jarda Čmolík) řekl: "U Krásky jsem měl poprvé pocit, že nehraju. Honza vás dovede přivést do takové atmosféry, že si o tom spolu popovídáte - jaký je to člověk, v jaké je situaci, jaké má vztahy s tím a tím - že pak jdete a jakoby mimoděk to zahrajete. Já nad tím, jestli mám bejt blbej nebo inteligentní, nepřemýšlím. Když o té postavy vím, kdo to je, v jakém prostředí se nachází, tak jenom jednoduše zalistuji v paměti a najdu něco, co jsem sám zažil, někoho, koho jsem znal - jak chodil, jak se tvářil, jaké měl myšlení... Díky svým začátkům ve Španělsku jsem potkal spoustu úžasných typů, které se dají využít jak ve filmu, tak v divadle. A ještě jedna věc je Hřebejka důležitá: Jarchoň. Jeho scénář čtete hezky a uvolněně jako knížku, ale není to žádný ješita, který by se rozčiloval, když řeknete 'ty a já' místo 'já a ty', naopak. U Hřebejků jsou všichni otevření a přístupní." (NIRO)
- Ve scéně, kdy Jarda (Roman Luknár) ukazuje Marcele (Aňa Geislerová) auto - veterána, které opravuje, je vidět v odrazu okna kameraman se zvukařem. (Marsik)
- Kniha, kterou ve filmu čte Evžen Beneš (Josef Abrhám), je „Nesnesitelná lehkost bytí“ od Milana Kundery. Zde se však objevuje její italský překlad („L'insostenibile leggerezza dell'essere“). (ELBobes)
Reklama