Režie:
Jean-Claude LordScénář:
Brian TaggertKamera:
René VerzierHudba:
Jonathan GoldsmithHrají:
Michael Ironside, Lee Grant, Linda Purl, William Shatner, Lenore Zann, Kathleen Fee, Harvey Atkin, Lorena Gale, Neil Affleck, Charles Dennis, Ron Robbins (více)Obsahy(1)
Televizní reportérku Deboru, která obhajuje ženy před domácím násilím, napadne psychopat Colt, který si vraždami žen léčí frustraci z dětství. Debora vyvázne, ale po převozu do nemocnice se Colt snaží proniknout i tam a dokončit započatou práci. Nedá se zastavit a vraždí jako na běžícím pásu. Na seznam obětí se dostane i sestřička Sheila, na kterou si počíhá u ní doma. Těžce ji poraní a pak se nechá s pořezanou rukou převézt do nemocnice. Tam hodlá s oběma ženami skoncovat. (ariva)
(více)Recenze (19)
Návštěvní hodiny jsou docela průměrným slasherem, jenž se může pyšnit možná tak dvěma zvláštnostmi: Zaprvé - už od začátku známe totožnost vraha (naprosto přesně obsazený talentovaný herec Michael Ironside), a přestože jeho motivace k zabíjení, jak se postupně dozvídáme, je docela klišé, jeho postava zkrátka baví a škodolibí diváci mu mohou do jisté míry fandit. Zadruhé - v jedné z vedlejších a nutno říci zapomenutelných rolí se zde objevuje William Shatner, který téhož roku slavil úspěch s druhým Star Trekem, a zřejmě si řekl, že titěrné přicmrndávání v kanadském hororovém thrilleru bude zajímavé zpestření. Čistokrevným hororem bych poměrně mírné Návštěvní hodiny snad ani nenazval a jejich přítomnost na seznamu „video nasties“ je skoro až nepochopitelná, ale samozřejmě myšlenka řádění vraha úspěšných a emancipovaných žen jistě ležela v žaludku nejedné britské cenzorce. ()
Visiting Hours je „slasherem" kde je divákovi hned od začátku znám maniak kterej vraždí ženy. Je jím Colt kterého si zahrál Michael Ironside. Pokud ale čekáte horor/slasher s výživným gore(to tu prakticky není) a potoky krve tak o jste na špatný adrese. Za mě má film totiž blíž k thrilleru než k hororu a staví spíš na napětí než na krvavých mordech. Já osobně jsem ale celkově z výsledku zklamanej. Lepší 2hvězdy. ()
Solidní thriller o maniakovi, naprosto přesvědčivě ztvárněném charismatickým M. Ironsidem, pronásledujícím televizní reportérku má svoji atmosféru i po letech. Vynalézavá kamera se plíživě sune za oběťmi i pachatelem, podporovaná temnou hudbou. Násilník se ovšem nespokojí s jednou reportérkou, a tak cesta k ní je dlážděná dalšími mrtvolami. Nemocnice se stává labyrintem, kde hladová kočka honí vyděšenou zraněnou myš. . Pomíjím, že některé postavy (např. sestra Munreová) se chovají v určitých chvílích hrozně (mám vraha v domě, tak tam za ním rychle jedu - sama), na druhou stranu, i tak to v životě bývá. Sice nijak objevný snímek, ale asi mi dostatečně zrovna sedl, a tak hodnotím výše ()
Snímek "Visting Hours" by se díky své skvělé,horror-psycho atmosféře a vždy panujícímu napětí dal klidně i přirovnat k onomu slavnému "Psychu" z šedesátých let. Práce s kamerou je odvedena dobře,hudba Jonathana Goldsmithe skvěle doplňuje úžasný film a hereckým výkonům rozhodně nemám co vytknout. Co se "mordů" týče,mohlo jich být sice trochu víc,ale naštěstí "toto" tvůrci nahradily kvalitním zpracováním charakterů veškerých postav... 90% ()
Galerie (10)
Zajímavosti (3)
- Kulhání Michaela Ironsidea (Colt Hawker) na konci filmu bylo skutečné, první den natáčení si zlomil kotník. (hladass)
- Hudba k tomuto filmu byla inspirována hudbou z kultovního Halloweenu (1978). (hladass)
- Michael Ironside byl do role Colta Hawkera obsazen i proto, že podal démonický výkon ve filmu Scanners (1981) režiséra Davida Cronenberga, který byl i producentem Návštěvních hodin. (hladass)
Kanadský thriller s prvkami hororu označovaný aj ako predstaviteľ tzv. odnože slasherov, sa nezameriava ako by sa dalo čakať podľa popisu či svojej histórie (viď nižšie) na krvavú prehliadku práce ústrednej postavy vraha pred kamerou. Tentoraz produkcia pod režijným vedením Jean-Claude Lorda stavila na postupné budovanie strachu z neistoty, nezastaviteľnej hrozby číhajúcej na svoju príležitosť a na tajomný profil psychopata Colta Hawkera v podaní známeho Michaela Ironsidea, o ktorého myšlienkach a pocitoch vie divák vďaka skoro úplnej absencii verbálneho prejavu, pramálo. Colt Hawker je chladný psychopat uzavretý sám do seba. O svet stratil záujem, jediné čo ho dokáže rozohniť sú ženy. Základ jeho nenávisti a stavu v akom sa súčasne nachádza, ozrejmí až krátky flashback do jeho detstva, ktorý sa dá považovať za zdroj všetkých jeho problémov. Roky plynuli, duševný stav sa rozvracal. V jeden neskorý večer, Colt Hawker hľadiaci na tvár feministickej moderátorky Deborah Ballin, vehementne obhajujúcej práva týraných žien v televíznej talk show, nadobudne pocitu, že Debbie treba za jej otvorené názory a silnú ženskú osobnosť zabiť. To, čo Colt nemá obzvlášť rád, sú charakterovo silné ženy. Od toho sú tu muži, aby vládli tvrdou rukou! S rozhodnutím dokonať svoj čin, sa vydáva na neohlásenú návštevu známej moderátorky. Tentoraz ale platí - Hosť do domu, nôž do ruky! Nepredvídateľné okolnosti presunú jadro príbehu až do montrealskej nemocnice (skutočná nemocnica “Veteran's Hospital“ situovaná v oblasti Senneville), ktorá sa tak stane tým miestom, na ploche ktorej sa má všetko uzavrieť. A aj sa tak stane. ### Aby som sa vrátil ku sľúbenej poznámke z prvej vety komentáru ku histórii - mal som na mysli osud filmu, ktorý postihol po distribučnej stránke “Visiting Hours“ v takom Nórsku, na Islande či vo Veľkej Británii. Aj napriek tomu, že umiernený thriller Jean-Claude Lorda obsahuje iba minimálne množstvo nechutností (striedme bodno-rezné rany), pristúpilo sa v spomínaných krajinách aj ku úplnému zákazu filmu. Čo sa týka Veľkej Británie, tam sa “Visiting Hours“ síce v roku 1982 dostáva do miestnych kín pod označením Rated:X. Aj napriek nepriaznivému certifikátu, ktorý obmedzuje širší rozsah záberu filmu, ide o Cut zostrih. Následne po tunajšom vydaní filmu na VHS nosiče, sa “Visiting Hours“ v septembri 1984 dostáva zásluhou cenzorov z BBFC na zoznam tzv. Video nasties. Ban sa uvádza do praxe. Netrvá však dlho. O dva mesiace nato sa zo zoznamu vyraďuje. V roku 1986 BBFC schválila distribúciu Cut verzie “Visiting Hours“ spoločnosti “CBS/Fox Video“. V roku 1989 bolo ale ich nariadenie o zákaze distribúcie a vysielania Uncut verzie porušené zo strany verejnoprávnej televízie ITV, začo si vyslúžila pokarhanie a pokutu. “Visiting Hours“ sa tak údajne ako prvý zo zakázaných titulov zoznamu dostal vôbec do televízie. Jediná verzia, ktorá bola dlho v UK k dispozícii, bola tá z roku 1986 (VHS) od distribučnej spoločnosti “CBS/Fox Video“ – Cut zostrih orezaný oproti originálu o zhruba 2 minúty, Rated:18. Všetko sa ale zmenilo v roku 2017, kedy zásluhou distribučného štúdia „Final Cut Entertainment“ vychádza uncut zostrih. () (méně) (více)