Režie:
Hany Abu-AssadKamera:
Antoine HéberléHudba:
Jina SumediHrají:
Kais Nashif, Ali Suliman, Amer Hlehel, Hiam Abbass, Lubna Azabal, Ashraf Barhom, Olivier MeidingerObsahy(1)
Snímek palestinského filmaře působícího v Nizozemsku přináší alespoň zčásti odpověď na palčivou otázku, kdo jsou sebevražední atentátníci a jaké mají motivy. Kamarádi z dětství Said a Khaled žijí v Nábulusu a pracují v autodílně. Jednoho večera jim oznámí, že byli vybráni jako mučedníci k provedení atentátu v Tel Avivu. Mladíci úkol přijmou jako samozřejmost. Stráví poslední noc s rodinami, které se nesmějí nic dovědět. Ráno podstoupí ve štábu příslušné rituály a dostanou se přes drátěný plot na izraelské území. Akce se však nečekaně zhatí a oni mají ještě čas zvažovat svůj úkol. Důležitou roli v tom hraje dívka Suha, která dlouho žila v cizině a která tvrdí, že existují i jiné cesty k řešení obtížné situace Palestinců, než jsou vraždy nevinných lidí. Drama se odehrává v průběhu necelých dvou dnů a tvůrce je za obtížných podmínek natáčel na autentických místech. Filmaři se snaží o objektivitu i o jednoduchý realismus. O to zřetelněji vystupuje na povrch tragické dilema rozdělené země i lidí. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (121)
,,A POTOM PRO VÁS PŘIJDOU ANDĚLÉ…" Film jsem bral jako ,,kukačku" do jinýho světa. Do světa, kde vražedná zbraň je tělo. A zjišťuju, že jsou to normální lidi, jen kapku zasažení (perfektní) vymejváním mozků. Příběh nezkoumá hloubku politickejch kontextů, který vedou k mučednickejm činům. Ukazuje ,,jen“ na potenciální přívržence, jejich pohnutky a na systém, kterej všechno organizuje. Z hlediska osobního zkušenost zajímavá (i bez píčovin pod trikem). Z hlediska filmovýho - silnej příběh, kterej s přesvědčivejma hercema přebije to vostatní. Na čí straně je pravda nevím. Co vím je to, že JÁ říkám – MÍT DŮVOD PROČ ŽÍT, oni - MÍT DŮVOD ZEMŘÍT. ()
Prekvapivo nielen premýšľavý, ale aj naozaj napínavý a nečakanými zvratmi poháňaný thriller, ktorý dynamicky spracováva veľmi komornú a citlivú tému. Povedal by som, že ide o divácky rovnako atraktívny námet ako Greengrassov United 93, akurát sledujúci opačnú stranu barikády. Snímke dominujú skvelé herecké výkony dvojice hlavných protagonistov. Samotný pohľad jedného z nich je najsilnejšou zbraňou filmu a tie oči sú nie náhodou tým posledným, čo vo filme uvidíme. K politickému postoju sa vyjadrovať nebudem, pretože pláva mimo moje obzory, no vzťahové linky medzi postavami (najlepší kamarát, milovaná žena, matka, mŕtvy otec) fungujú výborne. Škoda len, že logika sa občas tak drsne podriaďuje drajvu príbehu. Nebyť logických prešľapov, mohlo to byť za 5*. ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film . . . . . . . . Zlatý Medvěd - výběr ()
Zvláštní námět. Ale když koukám, kdo to režíroval, tak jsem vcelku spokojen. Minimálně s tímhle, protože sám pán režisér určitě věděl co jak má udělat. Každopádně to pro někoho může být dosti nepříjemné, sledovat jak dva Araby zničehonic naverbujou, aby odpověděli za atentát, nějakého důležitýho hajzla. Stejně tak je to ale dosti oničem, protože ve filmu se vlastně neděje nic zvláštního. Zajímavé je možná to, že se na tom podílela Francie, Nizozemi a Německo. Teď bych možná čekal, až se film dostane na Arabský poloostrov a možná nějaký výbuchy v těchto třech zemích. Minimálně se tím zavázaly, nebo si spíše podepsaly ortel. Zfilmovat to, tak de o hubu, ale já to viděl a ani tak to nemůžu zhodnotit nijak jinak než tak, že je to prostě průměr. Ano, autoři měli chuť být kontroverzní a měli chuť udělat něco o čem by se mluvilo, protože je to o životě někoho, o čem se zas tak moc nemluví, ale stejnak to není zas tak dobré, že by se o tom mohlo mluvit dlouho, protože je to vlastně o ničem, jen o jedné noci někoho, kdo druhý den skončí s céčtyřkou na těle někde rozšupenej na náměstí nebo uprostřed metra. Takhle se o tom snadno mluví, ale podívejte se na film a uvidíte sami. ()
║Rozpočet $2milióny║Tržby USA $1,457,843║Tržby Celosvetovo $3,579,902║ Smutná výpoveď hlúpeho ľudstva. /videl v kine: 75%/ (videl na festivale Cinematik 2006) ()
Pro mě nezajímavý snímek, který se mě nedokázal dotknout tak jak bych si představoval. Příliš velkou většinu filmu nezajímavé a odtažité, bez postav, které by mě opravdu zaujali, zajímali a chtěl jsem, aby přežili. Podle mě špatně uchopené téma, které mohlo být úžasným filmem.... ()
Scénář: Hany Abu-Assad, Bero Beyer, Pierre Hodgson .. Svět je značně různorodý a rozdělen v mnoha směrech. Jeden z nejzávažnějších a nejhlubších je v náboženství a jeho fanatickém vnímání. Pro někoho je možná nepochopitelné, proč se mladí lidé nechají opasovat výbušninou a jdou do davu lidí se odpálit. Nechápou, že oni věří ve správnost tohoto činu a jeho prospěch v jejich boji. Pro ně osobně to není zábrana, ví, že poté budou přijati bohem a čeká je vytoužený a blažený posmrtný život. Určitě je možné řešení vedoucí ke smíru, který bude založen na vzájemném pochopení se a toleranci. Kdy se tak ovšem stane neví určitě ani Alláh, ani pán Bůh nebo jim podobní. Prozatím mám obavu, že tohle nesmyslné vraždění ještě dlouho neskončí, protože v těch pouštích bude stále spousta nespokojených lidí, ať se západní svět snaží sebevíc. S neveselým šklebem ve tváři připouštím, že jsem rád za zeměpisnou vzdálenost od tohoto problému a relativní pocit bezpečí, i když vím, že důsledky (globálního) terorismu pocítím také Problém je ovšem mnohem hlubší a vysvětlete něco fanatikům, podle kterých není spravedlnost ani svoboda.. Asi nebudou poslouchat, jelikož vidí svět jen černobíle. Nám nezúčastněným je k dispozici alespoň tento film, který poukazuje na důvody a smyšlení, které je vede k činům, jaké málokdo chápe. Film není nikterak mistrně udělaný, ale pohled na známý problém, tentokrát nesdělený médii, ale osvětlený ze strany Palestince se rozhodně cení. ()
Velmi zajímavé drama, které se dívá na nepřehlednou situaci v palestinsko-izraelském konfliktu z hlediska západního diváka zcela neznámým palestinským pohledem, autentickým pohledem sebevražedného atentátníka... Struktuře vyprávění sice dost chybí větší vykreslení motivace mladých Palestinců, důvody jejich jednání jsou tu jen zběžně nastíněny, a ne přímo pojmenovány, ale i přesto je tento pohled obohacující. Vychází z něj totiž poznání, že mladí sebevražední atentátníci jsou v podstatě docela obyčejní lidé, které plodí smutné okolnosti a šikovná manipulace jejich okolí, ne žádná krvežíznivá monstra... Je škoda, že expozice se trochu zadrhává a dramatickou složku se v úvodu nepodařilo úplně optimálně rozvinout, ale postupem času film graduje a stává se silným a přesvědčivým... Pohledy z druhé strany jsou obecně velmi důležité a prospěšné a vhled do tak složité problematiky, jaká panuje v židovsko-arabském konfliktu, je maximálně přínosný... Pro Evropana hodně důležitý a reflexivní film... ()
Paradise Now je jeden z těch snímků, který se nijak nevnucuje a jeho název sám o sobě je úplně jasný. Vůbec nic se nezmění, žádný ráj teď hned nebude a už vůbec ne tímto způsobem, který nám tvůrci předložili. Jak tam říkala Suha o jiných možných alternativách, tak bylo jasné, že i kdyby s tím souhlasilo určité množství lidí, tak ve většině je tam tak zakořeněná nenávist, pomsta, tradice a pochopitelně vše ve jménu Alláha, že o tom ani neuvažují. Nicméně bylo zajímavé sledovat Khaleda se Saidem jak se to v nich mlelo a mně bylo jen smutno z faktu, že to byl jen malý koncentrát sebevražedného běsnění a to ne jen na těchto územích. Pocit, že to prožívám přímo s nimi na místě, tak za to tvůrce oceňuji. - Viděno v rámci Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií. ()
Místy skoro stejně vtipné jako Čtyři lvi. ()
Filtry na vodu? To abychom mohli filtrovat vodu, která k nám teče z odpadu z židovských osad. Na jinou totiž nemáme nárok... Film je posazen do zcela reálné roviny se všemi paradoxy celé situace, někdy až černohumornými scénami (proslov na kameru), jako celek je ovšem velmi syrový a mrazivý. Rozhodně doporučuji. ()
Ráj hned teď je výsostně politický film, kde umělecká forma pokulhává za společenským sdělením, tzn. za vylíčení situace v okupovaných oblastech západního břehu Jordánu z pohledu palestinské strany. A řekl bych, že i hodnocení diváků bude v tomhle případě hodně kopírovat jejich politické postoje k Palestině a Izraeli. Ono by stálo za to porovnat palestinský problém s tím irským, protože i Palestinci mohli mít v minulosti vlastní stát nepoměrně větší, než jsou dnešní okupovaná území, a vlastní blbostí, nacionalistickým radikalismem a systematickým selháváním svých elit přišli o strašně moc, což se pochopitelně do tohohle filmu nevešlo. Irové po několika porážkách zvolili cestu bolestného kompromisu a dlouhodobého rozdělení země, aby se mohli radovat ze státní existence a samostatného vývoje. Ještě nedávno byla reálná možnost vzniku samostatné Palestiny, která sice nedosahovala té rozlohy, kterou si Palestinci a jejich předáci představovali, ale byla solidním základem pro další rozvoj. Ostatně my bychom mohli mít pro izraelský - uznávám, že docela vychcaný a rozhodně ne altruistický - postoj pochopení, když jsme využili historického omylu německé menšiny ve 30. letech a hezky jsme se jich nadobro zbavili. Že to je praktické a užitečné, nepochybuji, obávám se ale, že to není moc košer. Celkový dojem: 60 %. ()
Tento film jsem viděla dva dny po útocích v Londýně, což má pro mne jakýsi nový rozměr. Nad obsahem je skutečně vhodné se zamyslet. Co vede mladé lidi k sebevražedným útokům ? Film se snaží poskytnout odpověď, která je celkem objektivní a snaží se daný izraelsko-palestinský problém vidět nezaujatě. Svět není černobílý, což jsem si uvědomila zvlášť u tohoto snímku. ()
Luxusná téma, ktorú bolo načase otvoriť. Myšlienkovo veľmi rozporuplný film, ktorý sa však zobrazenú tému nesnaží ani v najmenšom obhajovať, či súdiť, snaží sa byť (hlavne politicky) nestranný a nekritický. Napriek tomu sa mi po ňom trošku otvorili oči a pretransformoval sa aj môj pohľad na jeden z najdlhšie trvajúcich ozbrojených konfliktov na Blízkom východe a na s ním súvisiacich atentátnikov. Odsudzovať podobné činy som neprestal, každopádne z televíznych novín sa podstatu veci nedozvieme, takže nestranný divák si zaslúži aj takýto pohľad a keď začne človek debatovať o týchto veciach, minimálne tento film by mal byť pred začatím diskusie základom. Tento výrazne nezávislý snímok sústredí svoj fókus na psychológiu a ideológiu tejto komplikovanej skupiny ľudí, ktorá v súčasnosti dáva o sebe výrazne vedieť. A hlavne záverečná polhodina je veľmi silná. Herecké obsadenie bolo veľkým prekvapením, pretože výrazne komplikované charaktery boli skvelo zvládnuté, rovnakú pochvalu si zaslúžia tvorcovia (réžia, kamera, strih), ktorí sa výrazne podpísali pod autentický feeling. 80%. ()
Snímok sa snaží dať aspoň čiastkovú odpoveď nato, prečo títo ľudia konajú tak, ako konajú. V jednom dokumente som raz počul krásnu myšlienku: “ náboženského fanatika nepresvedčíte o tom, že láska oslobodzuje“. No a presne v tomto duchu sa nesie aj tento snímok s jasným zámerom, myšlienkou, pointou. V palastínskom ľude musí byť izraelská krivda neskutočne zakorenená, pričom jej odbúranie je absolútne nereálne. Keď k tomu pridáme to vymývanie mozgov, nenávisť je prakticky neudržateľná. Paradoxom týchto činoch je však to, že tí čo idú na istú smrť v mene Alaha s ideou Raja, absolútne nechápu, že tí čo ich na tieto akcie posielajú, nie sú žiadnymi duchovnými, pričom oni samotní, by sa na niečo obdobné nikdy nepodujali. Plne si totiž uvedomujú, že stratia to najcennejšie - a teda život. ()
Tak jako je je rozpolcená Palestina i názory na celý arabsko-židovský konflikt, je rozpolcený tento film. Nemůže se rozhodnout, jestli chce být sondou do mysli atentátníka nebo politickým komentářem, ani zda chce vyjadřovat nějaké postoje či být v rámci možností nestranný. Nerozhodnost jej nakonec táhne k nežádoucímu zjednodušování celé problematiky a nepříjemnému 'ideologickému vyvažování'. Jako meditace nad cenou života a atentátnickým smýšlením úplně selhavá (zlatá Sivanova Teroristka!) a k tomu jeho příběh často postrádá logiku (hlavně v organizaci onoho atentátu). Filmařské zpracování (pěkná kamera, omezení hudby jen na diegetickou) je slušné, myšlenkově ovšem tenhle "kamikaze" vybuche naprázdno, aniž by trefil cíl. ()
Naivní představa dvaasedmdesáti usměvavých panen nedočkavě shlížejících od nebeských bran, kdy už je po své mučednické smrti konečně ráčím uspokojit. To si jako budou losovat, která z nich o to se mnou přijde první? A vůbec, dá se tam nahoře schovat aspoň někde do křovíčka nebo je to věc pro všechny veřejná? Nerad bych, aby na mě pan Einstein při koitu čmáral ty svoje vzorečky nebo aby Gándhí hladově přihlížel. Myslím, že je lepší obětovat se pro jednu samičku na celý život, než si klást tyhle nesmyslné otázky o tom co bude, až se vyhodím do luftu. A přitom mi Said nepřipadal jako takovej blbec .. (Viděno během dubnové Challenge Tour 2015) ()
Mám s tím jediný větší problém: tu charakterovou proměnu jsem režisérovi prostě neuvěřil. A ten konec? Fail. ()
Koprodukčný film od palestínskeho režiséra, je filmom o dvojici samovražedných atentátnikov, na ktorý sa hrnuli chvály, no zároveň i kritika. Ak sa nebudeme hrabať v politike a budeme ho vnímať len ako film, tak je určite výborne zvládnutý po všetkých stránkach. Poteší scéna s pokazenou kamerou, čo určite pripomenie Cameronove Pravdivé klamstvá, no hlavný dôraz sa kladie na psychické rozpoloženie oboch mladíkov, ktorí sa chystajú spáchať atentát. Jeden je pevne rozhodnutý, druhý pochybuje... Kto čaká krvavé atentáty, bude sklamaný. Ide tu hlavne o pocity a psychiku. Mnoho záberov je silných aj preto, pretože snímajú tú najsilnejšiu zbraň akou herci disponujú, a to sú oči. Nie nadarmo film končí dlhým a hlbokým záberom do očí atentátnika.... 80%. ()
Tento film je neocenitelný a v této době těžko dostupný pohled z fruhé strany, poohled očima teroristy. Může být pro mnohé šokem, nevidět teroristu vykresleného jako fanatika, ale jako obyčejného člověka, který opravdu už nemá co víc ztatit a tak se s chladnou hlavou rozhodne přijmou sebevražednou misi.Film je také dobře natočený a zahraný. Hlavní protagonisti se se svými rolemi vypořádali dobře. 70%. ()
Reklama