Obsahy(1)
Jednoho večera se panu Lazarescovi, který žije sám, udělá trochu špatně. Nakonec se ocitne v sanitce na cestě do nemocnice, čímž začíná jeho tragikomická odysea. Každý lékař, který ho přijde prohlédnout, dojde k úplně jiné diagnóze a ošetření samotné se neustále odkládá. Lékaři jsou hluší k naléhavým prosbám pana Lazaresca i jeho přátel. Vrcholem jejich cituprostého přístupu je, když je starý pan Lazarescu opět vystrčen do bukureštské noci. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (88)
Něco tak (ne)skutečného jsem už dlouho neviděl. Vlastně od té doby, co jsem se naposledy díval na 4 měsíce, 3 týdny a 2 dny. Ba ne, tihle Rumuni to s filmem umějí, aspoň soudě podle toho, co se k nám dostane. A co říct k obsahu - snad jen to, že se jedná o ten nejvěrohodnější obraz odlidštěného a zmechanizovaného zdravotnictví, jaký je možno na filmovém plátně vytvořit. Nevěřím tomu, že to ti lidi hráli. (824., 31. VII. 2013) ()
Je podivuhodné, jak se 38letý režisér dovedl vcítit do pocitů "člověka středního věku", jak by řekli Američané, v této přece jen extrémní situaci. A já sám, starší pana Lazaresca, jsem jeho road movie po bukurešťských špitálech, prožíval s velkou empatií. Na této cestě cestě se setkává s různými lidmi, některé lze poměrně snadno pochopit, jiné už tak ne. Ježíš přišel k Lazarovi a vzkřísil ho z mrtvých a na počest tohoto činu vznikaly lazarety, nemocnice. Živý Lazarescu umírá v nich při své anabázi rychleji a bezpečněji než by tomu bylo doma s kočkama, chlastem a televizí.... Se svojí 94+ let starou matkou jsem strávil čtrnáct dnů před její smrtí jedno zoufalé odpoledne v nemocnici, čekání zde, čekání tam, konečná diagnóza: naprosto zdravá. Nijak jsem to nezpochybňoval. Přivezl jsem jí domů a uložil. Už nevstala. Zemřela na své posteli, kterou jsem umístil dprostřed ložnice, abych se k ní dostal ze všech stran, a kterou jsem zvedl a doplnil matrací proti proleženinám, abych se nemusel tolik namáhat.... Pan Lazarescu neměl nikoho skutečně blizkého, i když jeho "doprovodná sestry" si také zažila své. Nicméně, pokud bude Cristi Puiu točit "Moartea domnului Lăzărescu 2, 3 atd.), požádám ho, aby mi alespoň pro jednou svěřil jeho roli. A navíc ještě poučení, které se může hodit: Pacient v kómatu nemusí podepisovat "smlouvu o operaci", v níž se konstatuje, že pokud se mu při operaci stane něco nemilého (třeba že zemře), je to jen a jen jeho vina. Lăzărescu zemřel, ať žije Bessie Smith! ()
ocenenia : MFF Cannes 2005 - uvedené v sekcii "Un certain regard" ()
Kdyby to bylo jen o bezcitných lékařích,utahanejch zdravotních sestrách a debil systému sacialistič(Č)eského zdravotnictví,- ale ono néni.--Asi takovýhle český filmy mi tu momentálně chybí.Když nepočítám Najbrta a sem tam ,,retro" kritiku,tak je to tu samý hezký malý český příběh s jakoby něžným náznakem o kupě hnoje,-aby se neřeklo...... ()
komentáře tady to popisují většinou hodně dobře, tak je zbytečné se rozepisovat. Zpracování hodně uvěřitelné a cítíte uplně, že jste tam - skoro i ten smrad. Soucítil jsem i s doktory, personálem i pacientem. Přesto hodně depresivní a stačí mi to vidět jednou. Navíc mne zklamal závěr. ()
Duchovní učení tvrdí: Komu má být pomoženo, tomu bude pomoženo. A v duchu se dodává: Chce-li někdo pomoc, musí se o to přičinit. Neboli jinak: Na Boha spoléhej, ale konej sám. K tomu bych ještě mohla dodat Kdo má rozum, rozumí, kdo má oči, vidí. A pak již záleží na každém divákovi, kdo co v tomto příběhu uvidí a pochopí. ___ První nejzjevnější obraz ukazuje odcizenou nelidskou mašinérii rumunského zdravotnictví, k nabízejícímu se odsouzení kterého se většinový divák ihned bezděky přidá, protože se mu vybaví dlouhé fronty v čekárnách a neholistický přistup úzkých specialistů, kteří odměřují každému pacientovi rovných 10 minut svého drahocenného času, protože si musí vydělávat. Když se divák podívá pozorněji - i na tu druhou zúčastněnou stranu, tj. na samotného pana Lazaresca, možná uvidí i to, že to je člověk, který nikdy nepřistupoval zodpovědně k vlastnímu zdraví a nejspíše i proto je smrtelně nemocný - tedy, pokud se provede jeden zachraňující zásah, stejně za krátkou dobu zemře na něco vážnějšího, protože si jednoduše opotřeboval tělo do děr, obrazně řečeno. Divák se pak možná vcítí i do dilematu lékařů, kteří se rozhodují, zda mají věnovat čas, úsilí a veřejné prostředky starému ochmelkovi, který si svého užil a teď již má na kahánku, nebo mladším životaschopným pacientům, kteří svůj život ještě nenaplnili. Dokonce tu rozhodují o větším - zda mají krájet, řezat, trápit umírajícího člověka, jen aby předvedli moc moderní medicíny a na chvíli oddálili smrt, nebo mají přenechat člověka jeho přirozenému, ale možná o to důstojnějšímu konci? A zde se vyjevuje třetí rovina obrazu smrti jednotného člověka, byť v soukolí zdravotnictví - rovina ontologická neboli bytostná. Vyvstává totiž celospolečenská otázka - Neodnaučili jsme se umírat a přijímat fakt, že smrt existuje? Ve světle nebo tmě této otázky rumunsko-biblické jméno "hrdiny" filmu - Lazarescu - nabývá metaforického významu: Jsme bohové, abychom křísili mrtvé, nebo lidé, kteří si na bohy jen hrají? ()
Nevkládal jsem do toho filmu moc velké naděje, spíš jsem čekal, že se budu nudit, ale nakonec jsem moc příjemně překvapen. Tak realisticky natočený film už jsem dlouho neviděl. A on funguje naprosto skvěle. Nafilmovaný je tím stylem, že vám připadá, jako byste byli přímo u pana Lazaresca a byli součástí celého filmu, akorát s tím, že do něj nemůžete nijak zasáhnout. Také já jsem se vlastně stal spolucestujícím v této nemocniční road movie, ve kterém je ukázaná kvalita rumunského zdravotnictví. Na sanitku si musíte počkat několik hodin, v nemocnicích není místo a než vás někde ošetří, dlouho čekáte. A když se přijde konečně na to, že potřebujete operaci, musíte podepsat nějaké papíry o souhlasu operace, i když jste ve stavu, ve kterém ani ruku nezvednete. Pan Lazaresco potká mnoho doktorů, někteří jsou na něj milejší, jiní ne, avšak v mnoha případech jsou ti doktoři nevinní a jsou jen obětí celého rumunského zdravotnického systému, který na lidi vyloženě z vysoka kašle. Jestli to takhle v tom Rumunsku je (nebo bylo) posoudit nemohu, nikdy jsem tam nežil, avšak film je zpracovaný tak neskutečně realisticky, takže nemám problém tomu věřit. Všechny postavy jsou tu zajímavě vymyšlené, a to platí i pro doktory, u kterých pan Lazaresco dlouho nepobude. U všech je vidět jejich přístup k práci, utiskování systémem a jejich povaha, a vše je vykresleno dokonale a hlavně uvěřitelně. A díky tomu, jak je film natočený, mě nenudil ani na moment a já stále v jakémsi napětí čekal, jak to s panem Lazarescem dopadne. Pravda, finále maličko zklamalo (ale to je snad jediná výtka tohohle filmu), jelikož v něm SPOILER dojde k nějakému vykoupení té šílené cesty, tz. dočká se konečně pomoci, jestli ale přežije nebo ne, to je zde otevřené KONEC SPOILERU. Ten film se mi ale hodně líbil a to jsem do něj moc nadějí opravdu nevkládal. Asi se podívám na další filmy Cristi Puiu, jelikož Smrt pana Lazaresca se mu povedl podle mě dokonale. 5* ()
S príbehmi starých, osamotených ľudí, ktorí holdujú alkoholu a „chovajú“ nejedno domáce zvierat, ktorých smrad sa šíri po celom paneláku a znepríjemňuje život ostatným susedom, sa stretávame každý týždeň v správach alebo v 112tke. Pán Lazarescu je akýmsi prototypom tejto skupiny ľudí. Divák má možnosť sledovať sled udalostí od príchodu ambulancie cez odvoz do nemocnice až po samotné vyšetrenia... No a skupina nemocničných zariadení si počas jednej noci „prípad Lazarecsu“ pohadzuje ako horúci zemiak. Črty novej rumunskej vlny: dlhé statické zábery, vysoký stupeň autenticity hraničiaci s dokumentaristikou, absencia hudby. Mrazivý, autentický a pôsobivý príbeh! 10/10 ()
Cekal jsem trochu neco jineho, i tak jsem ale poteseny. Velmi realisticky natoceny film o posledni ceste pana Lazaresca po bukurestskych hospitalech a jednotlivych oddelenich. Jak zde uz je v komentarich napsano, film misty pusobi jako bezny chod v nemocnici a nektera vysetreni vypadaji jako skutecna. Umirajici Dante Remus jen odevzdane prihlizi ke svemu osudu blizicimu se k zaveru. Velmi zajimavy film, ktery by se mel povinne poustet kompletne celemu zdravotnimu personalu v Evrope, minimalne tam. ()
Realistický až autentický pohľad na ?rumunské? zdravotníctvo. Keby sa mi takí "milí" a "pohotoví" felčiari dostali pod ruku, museli by kriesiť ich a nie mňa :) Film má aj svoje negatíva...mierne trasľavá kamera má blízko ku food foutage, plus sa tu vyskytujú veci, dialógy či scény, ktoré sú zbytočné, nesúvisia s ničím a iba zbytočne odvádzajú pozornosť inde; a takisto doslova useknutý koniec. Ale aj pozitíva, skvele zahraná hl. postava, po ktorej aj vám začne byt po čase divne :) či problémy, ktoré sú blízke nám stredo- či východoeurópanom, a vžiadnom prípade ich neuvidíte v amerických filmoch. Hodnotenie: 75% ()
Z filmu jsem neviděla prvních a posledních 15 minut. Proto zatím píšu jen o skvělém mezidojmu. Doufám, že se mi podaří vidět v budoucnu film celý... Dnes 10.3.2013 jsem film zhlédla celý a můj výsledný dojem je prostě skvělý. Čistá filmařina. Film působí až dokumentárním dojmem... taková rumunská smrt v přímém přenosu... ()
"Svůj příděl opilců a feťáků už jsme si dneska odbyli," pravila vyčerpaná sestřička na pohotovosti... Pozor, nečeká vás žádný únik do napudrovaného světa, kde je všechno pozitivní, krásné, na konci se nejspíš narodí miminko a všechno dobře dopadne, jak nabízí spousta snímků z tolik oblíbeneého zdravotnického prostředí! A že komedie?! Proboha, kde? Nesmírně autentické, naturalistické, drásavé, bez příkras a milosrdných retuší... A režisér je machr. ()
Jednoznačně jeden z nejsilnějších filmů, který jsem v životě viděl...... To by měli vidět všichni naši filmaři, kteří si stěžují, že nemají peníze na natočení filmu..... Nejsem přítelem neúměrně natahovaných "uměleckých" snímků ". Jen málo filmů si zaslouží delší stopáž než 120 minut. Tady je 150 naprosto adekvátních..... ()
Lazarescu Dante Remus, tedy nemocný poutník který nepostavil svůj Řím. I skrze jméno se dá vyprávět příběh důchodce pana Lazaresca, který pije, aby zahnal samotu vdovce a hlavě zapomněl na své fyzické potíže, které si nakonec tímto pitím způsobuje. Jednou se ale stane, že domácí pálenka už k překonání bolestí nepomůže a Lazarescu je nucený zavolat záchranku. Potíž je ta, že ve stejnou dobu se stane na dálnici tragická nehoda a několik desítek těžce raněných je rozvezeno do všech okolních nemocnic, takže opilý Lazarescu je přetíženými lékaři vnímán jako nezodpovědný alkoholik, který si za svůj tristní zdravotní stav může vlastně sám. Náš hrdina je tak, stejně jako jeho jmenovec Dante Alighieri, svědkem pekla - pekla lidské bezohlednosti, nevšímavosti, frustrace a hloupé arogance. Příkladným Vergiliem na této pouti mu je zdravotní sestra (výborná Luminita Gheorgiu), která snad jako jediná projeví trochu soucitu a nenechá nebohého poutníká zemřít na nemocniční chodbě a stále jej doprovází do dalších nemocnic, kde se odehrávají ta stejná vyšetření a dochází se k těm stejným závěrům: stav urgentní, operace nutná, avšak z důvodu monentálně přetížených kapacit byl pacient odeslán do jiného nemocničního zařízení. Určitě nesouhlasím s těmi, kteří v komentářích píší o nízké úrovni rumunského zdravotnictví. Sami ve filmu vidíme moderní lékařskou techniku i profesionální zdravotníky ji obsluhující. Toto dílo samozřejmě není kritikou zdravotní úrovně v Rumunsku, to by bylo jen jakousi černou fraškou lokálního významu. Naopak, poselsví je univerzální a neodbytně se hlásí celých 150 minut trvání filmu. Jaká je hodnota starého nemohoucího člověka, zanedbaného a zapáchajícího dědka, který leží na nemocničním lehátku a blábolí cosi o bolesti hlavy a břicha? Má cenu ho ještě zachraňovat? Co sním, když pomoc současně potřebují i ti mladší, i ti hezčí,i ti chytřejší, i ti bohatší? Jakou cenu má jeho život a jakou cenu má tedy i život náš? ()
Na tento film veru nikdy nezabudnem! Jednoduchý a pritom brutálne kritický film o stave zdravotníctva, pričom do veľkej miery podaný s perfektným čiernym humorom... no proste paráda. Vrele odporúčam. ()
Film sa nedá celkom chápať ako odsúdenie rumunského zdravotníctva, čo by mohol evokovať názov, ale skôr poukázanie na odcudzenie človeka človeku. Od vlastnej rodiny, cez susedov až po zdravotníkov na príjme v nemocniciach. Tí zdravotníci sú to hlavné, s čím sa vo filme stretávame a film má dostatočný priestor na predvedenie všetkých možných charakterov postáv zdravotníkov, aké sa dajú predstaviť. A nielen zlých a nepríjemných, ale aj naopak ľudských a starostlivých. Ručná kamera investigatívnym štýlom monitoruje aj dianie mimo hlavného pacienta a dozvedáme sa o súkromných problémoch a láskach personálu. Ku koncu som sa obával, že spolu s obetavou záchranárkou Mioara pošlú preč aj kamery, teda diváka, a koniec bude mimo nás, no tvorcovia si ako záver pripravili inú habaďúru. –––– Ak chcete, môžeme ho vziať priamo do krematória. –––– Nezvyknem sa vyjadrovať k iným komentárom, ale tentokrát je komentár Subjektiva natoľko výstižný a ide do hĺbky, že patrí určite do Top10 komentárov celkovo na ČSFD a mohol by sa rovno preniesť do učebnice pre školu filmárov. ()
Bál jsem se délky filmu ale ta tu rozhodně má smysl. Tak neskutečně realistický film sem už hodně dlouho neviděl, zahrané a natočené s maximální realističností, což někoho může nudit ale byla by škoda tohle minout. Navíc vhodné pro každého kdo si stěžuje na České zdravotnictví. ()
Syrovej film, kterej nemá absolutně nic společnýho s trapnýma seriálama, který se odehrávaj také v nemocničním prostředí. Skoro až dokumentárně vyznívající snímek, s famózním vedením herců (režisér je opravdu machr) a výborným scénářem. Trochu to připomíná filmy Mikea Leigha. ()
Putování pana Lazaresca po špitálech mi chvílemi nepřipadalo jako film, ale jako skutečné video natočené někým, kdo s ním ten večer byl. Až tak reálně tohle rumunské drama dokáže působit. Problémem je ale neskutečná délka filmu. 2 a půl hodiny je celkem porce, která působila, že jsem se po hodinách díval častěji než obvykle. 6.5/10 ()
Cinema verite po rumunsku. Pouze pro otrlé festivalové maniaky. ()
Reklama