Režie:
Steven SpielbergKamera:
Janusz KamińskiHudba:
John WilliamsHrají:
Eric Bana, Daniel Craig, Ciarán Hinds, Mathieu Kassovitz, Hanns Zischler, Ayelet Zurer, Geoffrey Rush, Gila Almagor, Michael Lonsdale, Mathieu Amalric (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Olympijské hry, které se konaly roku 1972 v Mnichově, měly být původně poklidným setkáním vynikajících sportovců z celého světa. 5. září však události nabraly děsivý spád poté, co osm maskovaných palestinských teroristů napadlo olympijskou vesnici, zavraždilo dva izraelské sportovce a devět dalších uneslo. Únosci požadovali kromě propuštění arabských vězňů z izraelských a německých vězení také bezpečné vycestování z Německa, ale když dorazili na mnichovské letiště, střetli se s německou policií a vojenskými silami. V potyčce, která následovala, bylo všech devět rukojmí zavražděno. Po tomto vražedném incidentu pověřila izraelská vláda tajnou zpravodajskou službu Mossad zvláštním úkolem – vypátrat a zneškodnit Palestince zodpovědné za smrt izraelských sportovců. (Cinemax)
(více)Recenze (728)
Zbytečný film. Spielberg střídá téměř genialní snímky z "válečného" prostředí s dost průměrnými. To je bohužel případem i Mnichova. Ano atmosféra je docela fajn. Je vidět že si tvůrci vyhráli i s výpravou. Sympatické je i to že se Spielberg snaží vykreslit i (asi zasloužené) oběti atentátů jako lidi co mají rodiny a nejsou jen koncentrované zlo. Žal bohu i přes velkou stopáž věnuje strašně málo prostoru samotným motivům činů obou stran. Pominu-li teda úvodní masakr z Mnichovské olympiády. S hrdiny se docela špatně stotožňuje. Eric Bana určitě podle mě nebyl zrovna nejšťastnější volbou. Akční scény působí docela nápaditě. Jenže opět platí že díky moc dlouhé stopáži je jich poskrovnu a když už se konečně Mnichov chvílemi pořádně rozjede, tak je vzápětí zase brzděn sálodlouhýma debatama zůčastněných. Nepomáhá ani že Spielberg tentokrát hodně přitlačil anebrání se nehezky vypadajícím věcem jako soulož s těhotnou nebo smrt holandské famme fatale špionky. A samotný konec ve kterém Banova hrdinu stíhají výčitky svědomí a noční můry jej budí ze sna mi přišel dost nepřesvědčivý a odfláklý. ()
Spielberg stárne a je to na jeho filmech vidět. Kdyby tento film točil před pár lety tak nepochybuju o tom že by z takto nosného příběhu dostal mnohem víc než perfektně, ale jen řemeslně natočený film. Takhle se u něj sice budete docela bavit i přes jeho značnou délku (zkrácení o půl hodiny by filmu jen prospělo), ale po skončení závěrečných titulků se jen spokojeně zvednete ze sedačky a půjdete s klidnou myslí domů - a to je velká škoda, protože takový námět přímo svádí k zamyšlení nad tím co je a co není správné při boji s terorismem. Jenže k ničemu podobnému film příliš nevybízí a ani těch emocí by jste v něm moc nenašli. ()
Jako Spielbergův film netradiční, ale jako historický thriller výborné. Dlouhá stopáž zde není skoro vůbec znát a scénář je velmi dobře napsaný, takže by ho mohlo pochopit i osmileté dítě. Hlavní pětice hrdinů je sympatická a velmi dobře zahraná (obzvlášť Ciarán Hinds si získal mé sympatie). Ve vedlejší roli může potěšit i skvělý Geoffrey Rush nebo veterán Michael Lonsdale. Děj je ponurý a napínavý, a i když člověk ví, kam vše vede, snaží se fandit hlavní pětici, co to jenom jde. ()
Stejně jako u Schindlera ... Spielberg mě donutil vzteky řvát už od počátku (obzvlášť komentáře reportérů z Mnichova mají nesmírnou emotivní výpovědní hodnotu). Je to jeho styl, skrz jakoby kladné hrdiny ukazuje, že všechno není tak jednostrané, jak se na první pohled zdá, že násilí plodí náslilí a pomsta dělá dalších deset nových vrahů, že loajální člověk sloužící svému státu nemusí sloužit jen své vlasti, a i přestože si člověk myslí, že jedná správně, není tomu tak... Mohla bych pokračovat dál a dál... Mnichov je precizně udělaný film, stojící na velmi pevném dějovém a myšlenkovém základu. Ano, myslím, že je to správné slovo, je to do detailu promyšlený film, který ví, co říci, i když se občas tváří nejednoznačně. Vizuálně je naprosto úchvatný, v dialozích se toho moc nenamluví, ale když se mluví, zasáhne to. Nehledě na to, že ve chvíli, kdy se divák nechá ukolébat klasickým špionážním tempem (nejdem ho, zabijem ho), dostává obvykle další emotivní podpásovku v podobě prostřihů únosu (čím časově vzdálenější, tím násilnější a hrubší), Únos a následná poprava je hutnou nitkou proplétající celý děj, to jistě. Nevím, zda nazvat herectví Erica Bany za ohromující, ale každopádně mě nesmírně nadchl. Nemyslím si však, že nějakým zásadním způsobem zastínil své kolegy, kteří třeba neměli tolik prostoru. A vůbec mezinárodní obsazení rolí mě velmi potěšilo, je to výběr velmi citlivý a zase - jasně cílený. ()
Škoda, že je film slabě zrežírován. Ano, zní to divně to spojení "slabá režie", když jde o Stevena Spielberga, ale nevědět, že to natočil on, tak to ani moc poznat nebylo. Když výbuch v hotelovém pokoji působí hrozně natočený, asi nebudu chválit, a navíc, ani jeden moment ve filmu nepřevýší běžný průměr. Herci vylepšují, co se dá, zvláště Bana je dobrý a už jsem viděl lepší výpravu než je tady, která nijak atmosférou počátku 70. let nezapůsobila a nevtáhla. Ostatně, velké potíže mě vtáhnout do děje měl tento film celou dobu. Spielberg opět z formy, do které se, jak tak vidím jeho budoucí projekty, hned tak nevrátí. Téměř zbytečný film. 50% z milosti. ()
Spielberg nám "zestárnul". Naznačil to Válkou světů, doťuknul Mnichovem. Už dlouho jsem nebyl tak přikovaný k sedadlu kina. Film jsem hodně prožíval. Až moc. Byl jsem potom takový smutný, nepříjemné pálení v žaludku... Ráno dokonce čtu článek s názvem "Muslimové se bouří", který bych předtím přelétl bez povšimnutí. Myslím, že popsat, jaký měl film na mě dopad, je lepší, než ho rozpytvávat po technické stránce. Pro tentokrát. ()
Intelektualita tohohle filmu me natolik udolala, ze jsem nekde v polovine usnula. Ne, nebude to muj "salek caje". ()
Na to, že chlapíci boli nenápadní jak sviňa, povedal by som že nepovšimnuteľní , tak som sa aspoň pobavil na postavičke, ktorú stvárnil Daniel Craig . ()
Brilantně natočená a zajímavě podaná umělecká výpověď (filozofovat skrze nervy drásající thriller – to se jen tak nevidí!), která se ovšem filmem mého srdce asi nikdy nestane. Na můj vkus trochu zdlouhavé (140 minut by bohatě stačilo) a na první zhlédnutí celkem odtažité (napodruhé už skoro vůbec, spíš naopak). 80 - 90 % ()
Já jsem nadšen. Spielberg mě překvapil, opravdu bych od něho nic takového nečekal. Hodně drsný film...a to jsem viděl Válku světů. Jsou zde hodně brutální výjevy (ruka na větráku,...), ale ony všechny scény, kde se zabíjí, jsou drsné už jen kvůli tomu, s jakou sirovostí jsou natočené. Akční scény nejsou uhlazené jako ve filmech Johna Woo nebo ve všech těch nových filmech kopírujících Matrix. Spíše připomínají staré filmy typu Tři muži na zabití nebo Francouzská spojka. Kamera je prostě úžasná, dravá, ale přehledná. Herecké výkony musím také pochválit. Eric Bana hrál výtečně a byl zvlášť působivý ve scénách, kdy pochybuje o tom, co dělá a hlavně mě zaujal v paranoidní scéně, kdy se bojí všeho toho, co provedl ostatním (kontrola postele, telefonu a televize). Daniel Craig byl také dobrý a jsem opravdu zvědavý, jak si poradí s postavou Jamese Bonda. Geoffrey Rush je už jen třešnička na dortu. Abych to celé shrnul - Mnichov je technicky precizně zvládnutý film, který má i co říct. Přes delší stopáž jsem se ani chvíli nenudil a poslední záběr filmu mě dostal. Mrazivý zážitek. ()
Násilie plodí ďalšie násilie. Nikto nemá objektívnu pravdu. Násilie nič nevyrieši, treba dialóg. Tieto posolstvá propagoval Steven už pri propagácii jeho filmu Mníchov, ktorý mal za účel poriadne kopnúť do osieho hniezda. Aby náhodou pochopili aj tí menej chápajúci. Ja tento režisérsky prístup, keď tvorca na tlačovkách vehementne prezradzuje posolstvá svojho filmu, nemám rád, pretože mám pocit, že robí zo mňa blbca. Ale späť k filmu. Pôsobí autenticky, takto nejak sa to mohlo odohrať a takéto dialógy mohli viesť medzi sebou zainteresované osoby. Vrcholom filmu je scéna, keď Mosaďáci a Palestínci v jednej miestnosti prelaďujú rádio, aby nakoniec našli stanicu s hudbou, ktorá sa páči všetkým. No nie je to pekná metafora? ()
Když tak přemýšlím o Mnichovu, napadá mě přirovnání k vadnému Kinder vajíčku. Nekupujete si ho každý den, takže když už ho máte v rukou, je to něco extra. Obal je super a co teprve to očekávání, jakou hračku najdete. Pak sníte tu pěkně vypadající čokoládu - a ejhle uvnitř není nic. Po Válce světů mě už podruhé nechal Spielberg totálně chladnou - kromě efektně natočených scén zabíjení a několika myšlenek, které si nikdo nedovoluje vyslovit moc nahlas (ukázková je scéna s dialogem Avnera s arabským teroristou, kde mimo jiné padne i peprná hláška o vztahu Němců a Židů) - kdyby se Spielberg chytil tohoto tématu, mohl natočit opravdu skvělý thriller o boji ve stylu oko za oko, který trvá dodnes. Ale u Mnichova ani nepoznáte, pro koho ho natočil. Pro Židy, kteří křičí "ztratili jsme Spielberga"? Pro Evropany, kteří nikdy moc nechápali ten izraelsko-palestinský boj? Pro Američany, kteří si z jeho filmu neodnesou nic, protože ho nepoberou? PS: To jenom mě iritovalo to "oscarové" herectví Erica Bany? ()
Zatímco Oliver Stone ve svých filmech pomalu skládá dějiny USA dvacátého století, Steven Speilberg se ve svých nejvážnějších a nejosobnějších dílech zabývá historií a údělem židovského národa. Mnichov je postaven na rozporu a současně nezadržitelném prolínání kolektivního a osobního „židovství“ – agenti Mossadu svou precizní prací narušují stereotyp vnímání Židů jako pasivních, šikanovaných a neustále perzekuovaných obětí, zabíjení v zájmu Izraele ovšem ústí v mučivé osobní rozpory. Syrově autentické, chladnokrevné a brutální odstraňování palestinských nepřátel tak postupně likviduje Avnerovou bojovou skupinu, stejně jako jeho osobnost… Mnichov je psychologicky velmi křehký a intimní film, zároveň je dokumetárním záznamem jedné historické události a jejího dopadu a v neposlední řadě také brilantně nasnímaným špionážním a akčním filmem. Spielbrgovi se povedlo skloubit tyto tři zdánlivě nespojitelné složky do jednoho celku a vytvořit komplexní působivé historické – akční – morální drama. V předlouhém závěrečném záběru si pak nelze nevšimnout jedné stavby – Spielberg se tímto epilogem přiklání na stranu Avnera, který od začátku pochybuje o smyslu svojí mise a je si dobře vědom nekonečného kruhu násilí a terorismu… ()
Jeden z nejdokonalejších počinů Spielberga. Nezdráhám se říct, že ve mně vyvolal silnější pocity, než starší Schindlerův seznam. A ačkoli je zde skutečně poznat, jak mnozí píší v komentáři, že Spielberg dospěl, ani náhodou to neznamená, že by film zapomněl naplnit emocemi. Pouze se nebojí ukázat určité situace trochu realističtěji. ()
Dlouho předlouho jsem nechával zrát snímek v archivu kvůli jeho přepálené stopáži. Ukázalo se, že dozrál jako víno, protože jsem po většinu stopáže měl problém odvrátit zrak, jak to všechno bylo mistrovsky zrežírované a precizně zahrané, a to dokonce i více mistrem světa v profesionálním neherectvím Ericem Banou. O hudbě ani kameře není třeba mluvit, protože těch se ujali mistři svého oboru, kteří neumí svoji práci provádět jinak než božsky. Zejména John Williams je v mých očích něco jako Mozart. V každém filmu se rozplývám nad jeho talentem, ale ten člověk je prostě ve svém oboru něco jako Bůh. Nelíbil se mi snad jen chaotický úvod. Poté už se jednalo o naprosto kulervoucí jízdu. Moc hezká a na skutečných událostech postavená pohádka o nekonečné lásce mezi Izraelem a Íránem, která k dnešnímu dni nemá konce. Dokonce ji kluci po letech posunuli i na lásku v kyberprostoru (Zero Days) a zcela nově i na lásku na biologické úrovni, která je nyní venku hodně aktuální a mezi základní projevy patří globální demence, stádovitost a podléhání mediální manipulaci. Ve filmu samozřejmě nezazní, co této nekonečné lásce předcházelo a hlavně ani to, kdo všechno byl tajným sponzorem celé taškařice. To ale moc nevadí, protože je to celé uchopeno z pohledu samotných aktérů (nástrojů těch za oponou), kteří jsou aktéry této vysoké hry a po většinu času ani netuší, co se to kurva kolem děje, což je samozřejmě žádoucí, protože čím méně toho samotný účastník ví, tím méně toho může posléze někomu prásknout. Jeden z nejlepších špionážních filmů, jaké jsem kdy viděl. Lepší 4 kousky. ()
Další povedený historický kousek od Stevena Spielberga. Mapuje akce Mosadu proti palestinským teroristům na izraelcké olympioniky v roce 1972. Něměli to vůbec jednoduchém a naháněli je několik let. Bylo to dost drahé a nebezpečné. Ne všichni členové týmu se dožili konce. Je tam pár dobrých momentů, ale konec se trochu táhne. Každopádně musím ocenit skvělý výkon Erica Bany. Najdeme tu i další známé tváře. "Pro koho pracujete?" ()
Úžasný, skvěle natočený, suprově zahraný film o nenávisti, která plodí jen další nenávist. Obzvlášť pochválit musím Banu a Craiga. Pěkná je i hudba (jak jinak než od geniálního skladatele) Johna Williamse. Miluji scénu s rádiem, rozplakala mě scéna, kdy Avner poprvé mluví se svým dítětem a super je i seznamovací večeře. Co je však nezapomenutelné - nádherný, smutný konec. Mnichov má možná i na víc, než na 5 hvězdiček. ()
Asi v některých aspektech budu opakovat názory z okolních komentářů, takže.. Spielbergovsky opravdu technicky dokonalé. Každý záběr v těch necelých třech hodinách je majstrštykem sám o sobě. To ovšem nestačí. Munich je výborný film, ale obtížný na zhlédnutí. Chlad na diváka útočí neustále, což "nepříjemně" podtrhuje atmosféru. Snímek začíná jako špionážní 'assassin' thriller dle skutečných událostí a záhy (asi po první hodině:)) se mění v příběh Avnera, který se s přibývajícím ztrátami na obou frontách zmítá v agonii způsobené vyšší mocí - aneb jak si zabiják uvědomí svou patetickou roli postradatelného pěšáka, jenž ztrácí zemi, na které stál a říkal jí domov. ()
Spielbergov Mníchov považujem za zaujímavý a podnetný film. Zaujímavý pokusom o rekonštrukciu jednej významnej epizódy boja odohrávajúceho sa na "neviditeľnom fronte" a podnetný nastolením otázok, na ktoré neexistuje jednoznačná odpoveď. Podstata príbehu vychádza z faktografie a otázku, či sa odohral tak alebo onak neriešim, pretože odpoveď na ňu nepozná Spielberg, ani pochybujúci komentátori, a už vôbec nie ja. Prirodzene, že som si všimol nielen niektorých menej pravdepodobných zlyhaní (nefungujúca bomba zostrojená "výrobcom hračiek", ľahký úspech Holanďanky, jediný zdroj informácií a pod.), ale aj pravdepodobné dôsledné odstrihnutie komanda od oficiálnych miest v Izraeli. Zaujímavý je tiež problém údajnej nefunkčnosti zásady "oko za oko", ktorú hlásal Gándhi a v komentári ňou operuje i mat.ilda. Som opačného názoru, pretože nepotrestané zlo považujem za povzbudenie pre jeho pôvodcov a odplatu za jediný akt, ktorému rozumejú. Mníchov nie je prelomovým a ani najlepším dielom Stevena Spielberga. Ale medzi mojimi štvorhviezdičkovými filmami sa určite nestratí. ()
Ač mě předem děsila stopáž, tenhle film rozhodně nenudí ani neobsahuje žádné přebytečné scény. Eric Bana je v hlavní roli převědčivý, což je hodně důležité, protože s výjimkou záběrů z Mnichova 1972 prakticky nesleze z plátna. Steven Spielberg natočil zcela dospělý film, který nikomu nestraní, spíš ukazuje, v jak složité situaci jsou obě strany konfiktu. Scénář sice obsahuje řadu typicky thrillerových klišé, výsledek je ale spíš drama, které je po filmařské stránce téměř nenapadnutelné. ()
Reklama