Režie:
Juraj NvotaScénář:
Ondrej ŠulajHudba:
Róbert MankoveckýHrají:
Ľuboš Kostelný, Táňa Pauhofová, Dorota Nvotová, Jan Budař, Marek Geišberg, Marián Geišberg, Jana Oľhová, Petra Polnišová, Karol Spišák, Csongor Kassai (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Neďaleko veľkého mesta, niekoľko krokov od hraníc s nepriateľskou kapitalistickou krajinou v zapadákove, z ktorého cesty nevedú nikam len späť, sa začína veselý a trochu čierny príbeh o chlapíkovi, ktorý dúfal, že hudba mu pomôže z kaluže, ale namiesto toho vyváľa hudbu v blate. Bude to aj príbeh o jeho rovesníkoch, priateľoch, túžbach a snoch o slobode, ktorá bola v Československu na rozhraní sedemdesiatych a osemdesiatych rokov jednou z najvzácnejších, najlepšie strážených a najmenej dostupných hodnôt. Je to aj príbeh mladých ľudí, ktorí sa trápia s vlastnými životmi, s láskou, žiarlivosťou, pokušením. Narážajú na obmedzenia doby, v ktorej boli banány úzkym profilom a cesta za Západ nesplniteľný sen. Doby, v ktorej o všetkom rozhodovali členovia jedinej strany a v ktorej donášači informovali aj o tom, že kotolník hráva na saxofóne americkú muziku.
Jadrom príbehu troch muzikantov, ktorí sa rozhodnú dosiahnuť úspech a sebarealizáciu v hudobnom šoubiznise je tragikomický osud nadaného mladého muža, ktorý si svoj talent a možnosti uvedomuje len okrajovo, no o to jednoduchšie a divokejšie sa zaplieta do deštruktívnych vzťahov, ktorých skutočný rozmer a dosah si len postupne uvedomuje. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (193)
Konečne povstáva slovenský film...film ktorý poukazuje na dobu minulú, nezmyselnú...s nadhľadom a čiernym humorom...vynikajúce pesničky, skvelá réžia a obsadenie ktoré tvorí správnu chémiu filmu...len tak ďalej Juraj Nvota, budem vás sledovať..a tie ceny Slnka v Sieti ste si plne zaslúžili..vynikajúci slovenský film ()
O poznání víc artové, o poznání méně pohodové, ale rozhodně stejně zapamatovatelné jako Pelíšky. Možná v té artovosti trochu tlačí na pilu, ale proč se nepodívat na tělo Doroty Nvotové, že?:) Muzika je zvláštní film, žádná chutná jednohubka, na kterou se dá podívat kdykoliv. Ale má vše, co by dobrý film měl mít, a je ve své svébytnosti a se svými zvláštními - občas nereálnými - postavičkami opravdu těžko zapomenutelný. Ľuboš Kostelný je vynikající (i když se chová jako slabošský kretén) a pro Jana Budaře nelze mít slov. Přidejte si k tomu, že má Muzika víc než jen dobrou muziku, a máte jasných 80%. ()
To to ale trvalo, než si ČT uvědomila, že existuje taky něco jako slovenská tvorba a prskla to naplac. Doufám, že nezůstane jenom u jednoho vrhu, protože už jenom sama slovenština se mě krásně poslouchá a co teprve Slovenský herečky, tady byly ve větší úloze dvě, mě z Románu pro muže dobře známá Táňa Pauhofová a naopak mě zcela neznámá Dorota Nvotová a obě teda těžce žratelný. Ovšem vrcholná lahůdka je hlavní hrdina, ten tam neustále ocucová saxofon, blbě kouká a zasune do nepravý, ale byl to takovej roztomilej brouček obecnej na kterýho by se nemoh zlobit ani Stalin. Líbila mě filmová poetika, která mě při sledování Muziky zavalila i atmoška, která povyšovala můj zážitek z téhle docela zajímavé životní libůstky. ()
Tento film podľa mňa kríva na obe nohy. Zlý výber predlohy: Peter Pisťánek autor novely Muzika je muž, ktorý sa vyžíva v prívale vulgarizmov a vezie sa na akejsi novorealistickej vlne - ktorá má za cieľ verné zachytenie cynickej, rezignovanej až nihilistickej atmosféry minulosti a súčasnosti. Vo filme je teda ústrednou témou frustrácia z komunizmu (čo sa dá pochopiť), z každodennej rutinnej reality, z nefungujúcich vzájomných vzťahov, následne redukovaných na sexuálne povyrazenia a malé či väčšie podrazy "kamarátov". Autorom filmu sa podarilo zredukovať vulgarizmy v texte. Nájdeme tu niekoľko pre oko diváka pekných scén - naháňačka pod padákom, škoda, že ich je málo. Toľko ospevovaná hudba pozostáva prevažne žiaľ z odrhovačiek Karola Duchoňa. Herecké výkony našich hercov sú ale naozaj - konečne - o triedu lepšie ako v predchádzajúcich filmoch. Hlavným negatívom filmu podľa mňa je, že nič nerieši a chýba mu nejaké nosné posolstvo. To, že sa hlavný hrdina poučí "pádom na hubu" a nie zmenou postoja vlastným pričinením nepovažujem za posolstvo ale za z núdze cnosť. ()
„Víš, vyspat se s kýmkoliv, to je pro mě taková…taková sranda. Sranda musí být, ne?“ Zatraceně milé překvapení! Hodně hořké, ale zároveň plné úsměvných situací a hlavně kvalitních fórů, frků, na které divák nemusí dlouho čekat („To je soused Rudo, toho si nevšímej. Šuká mi ženu. Nešťastný člověk, nešťastný. Nemá hudební sluch.“) a přitom z něj hned nevyvanou. Ze zapamatovatelných scén bych jmenoval třeba padákovou honičku, přehrávky, nebo dívku s perlami ve vlasech v „maďarštině“. Dále se Muzika, jak už napovídá její název, pyšní opravdu výborným soundtrackem (!), navíc nechybí dobrá spolupráce hudby nejen s náladou jednotlivých situací (např. žena škrtí muže a přitom hraje píseň o žárlivosti), ale i humorem jako takovým („Noty znáš?“ - „Zběžně.“ - „To je jak?“ – „Tak znám i ne. Jak kterou.“). Za zmínku stojí také Budařova slovenština (i když tohle bych asi měl raději nechat na posouzení rodilým Slovákům), roztomile žárlivá a ne zrovna náruživá Táňa a vůbec herecké obsazení v čele s přesným Kostelným-mastičem. Slabších, ale přece jenom 5*, parádní slovenská tragikomedie. „Nerejpej pořád do něho, stará se. Podívej se i kukuřici ukradnul pro malýho.“ – „Jak ukradnul! Kdyby ukradnul, tak jsem ticho, ale on ji koupil.“ – „Ale proč by kupoval, normálně ukradnul.“ - „Koupil. On už je takovej.“ ()
Galerie (17)
Zajímavosti (7)
- Film je natočený podľa knihy slovenského spisovateľa Petra Pišťaneka "Mladý Dônč", ktorú tvoria tri novely. (metaldavid)
- Kvôli filmu bol vo Vysokej pri Morave postavený štvormetrový ostatný drôt podľa dobových fotografií. Niektorým miestnym obyvateľom to spôsobilo menší šok. (corona)
- Vodáreň, kde pracuje hlavný hrdina, sa nachádza v Dúbravke. (corona)
Reklama