Obsahy(1)
Stydlivý vesnický kluk Pod se vydá do Bangkoku, rozhodnutý prorazit ve velkém městě. Najít tady zaměstnání není tak těžké: brzy začne pracovat v rybí konzervárně na lince na zpracování sardinek. Nešťastnou náhodou tu však přijde o prst. Začne se potloukat po městě ve snaze najít plechovku, v níž by mohl jeho uříznutý prst být. To je ovšem pouze začátek surrealistické pohádky plné absurdního humoru a vizuální virtuozity. Bohaté používání digitálních triků proměňuje šedivý Bangkok v město jasných, téměř kýčovitých barev a podivných prostředí. Film vychází z knížky, kterou napsala režisérova manželka Koynuch (a kterou on pak ilustroval), přičemž nebere sám sebe příliš vážně a obsahuje neobvykle vysokou dávku sebeironie. Jako kdyby chtěl říct: Smějte se mi! Přesto je ale zároveň dojemný, originální a vtipný. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (164)
Dali by sa písať dlhééé recenzie na tému "Mah nakorn" a jeho výtvarné štylizovanie. Dal by sa v týchto textoch do podrobna rozoberať jeho preplnený zásobník streštene ladených fórikov a neodolateľne surreálnych sekvencií. Dalo by sa v ňom aj neprestajne lietať pomedzi ružové helmy, ponad horu z plastových fliaš, zanietene debatovať jak s tuhým fajčiarom mývalom, tak s reinkarnovanou babkou jaštericou, vytrvalo hladať odfaklený prst v rybých konzervách, domáhať sa obsahu bielej knižky skrz vlasatého turistu, prevážať sa s oživlou mrtvolou na malom mopede a povznášať sa nad neopetovanú lásku-veriť, že v nej nastane prívetivejší obrat, áno, ale dokedy? Zcela jasne, len do zobudenia. A kedže sa považujem za tvora snívajúceho, naznačím v ktorých snoch s obľubou prebývam a z ktorých sa po skúsenosti radšej zobúdzam. S lútosťou opúšťam (napr.) abnormálne "Nepoškvrnenú myseľ", magickú "Améliu z Montmartru" a pohľadný "Pád", čokoľvek pre ich dlhšie zotrvanie, kludne aj štvrťku Rohypnolu. :-) Majú kopu nepotlačitelných ("výrobných") kladov, ale okrem nich sa výberovo reprezentujú buď myšlienkovým presahom, optimistickým pohľadením alebo štramáckym ohozom. Bez výčitiek odchádzam (napr.) z uzavretej "Cely", od duchovnej "Elisi" a teraz už aj od imaginárneho "Občana", v ich prítomnosti sa cítim netradične, som zvedavý, no uspokojím sa s jednorazovým poznaním. Sú tiež majitelmi viditelných kvalít a opierajú sa buď o bizardné finesy, mystické potechy alebo elektrizujúce objatia. Nanešťastie sú iba dočasné. Preto aj keď ma "Citizen" oslovil svojou viacrozmernou zvláštnosťou, tak nedostatočnou chémiou medzi Pod a Jin, občasne sílenými pasážami z hľadiska konverzácií a (pre európana) kultúrnou zložitosťou mi príde skôr ako chvíľkové vzplanutie, než dlhotrvajúci oheň. ()
Jaký matroš si mám prohnat žílami, abych na většinu asijské produkce nekoukala jak po pádu naznak z jahody? Mluvící plyšáci, ekosběratelky pet lahví, babičky-ještěrky, příšerný ťing-ťong rap... Proč se toho ťamani do svých filmů snaží narvat TOLIK, to nejsou schopní natočit jednoduchý příběh, co by nezahrnoval filozofické bláznění nad všemi neduhy lidstva, světa, vesmíru a vůbec? Nehodnotím, tohle není můj šálek kávy - já si do své dávám cukr a smetanu, žádné halucinogeny. ()
Oceňuju všechny nápady a skvělý postavy (kouřící medvídek rozhodně rulez), ale nuda poslední třetiny a celkově jakási mimóznost ústřední dvojice, navíc s absolutně nulovou chemií, mi nedovolí jít na 4. ()
Tolik barev, krásy, fantazie, imaginace, absurdního humoru a emocí... ()
Surrealné, ale milé. ()
Jee! Barvy! Mluvící medvídek! Roztomilost! Eh… No, do určité míry je tenhle film skutečně kouzelný. Thajsko je zde zemí barev, kde se dějí zázraky a kde všechno dobře dopadne. Jen… občas je toho až moc. Až moc postav. Až moc nejrůznějších vizuálních podnětů. Až moc vyšperkovaný obraz. Ta pracnost je znatelná a líbivost se stává skutečně podbízivou. Navíc hlavní hrdina je tak naprosto mimo, že je těžké vyvolat v sobě nějaký zájem o jeho osudy. To je umocněno ještě voice overem, který mluví… pořád. Ach jo. Ale své momenty to mělo. Třeba scéna v továrně, kdy dělníci pracují a hudba se zrychluje a zrychluje, stejně jako jejich pohyby. A taky mi nikdo nevymluví, že hora z plastů je úžasný nápad. ()
Z Citizena přímo čiší, že autoři se snažili natočit něco, co je za každou cenu originální. Je tam fajnovej počet fakt dobrých nápadů, ale dohromady je to jen slepený. Nejen že je film vpodstatě povídkovej, ony ty povídky spolu vlastně ani moc nesouvisí a ke konci už jsem jen seděl a čekal, co se stane dál. Nic mě nenutilo vymýšlet souvislosti a předpovídat. Stojí za to to jednou vidět, ale ten násilnej humor bych podruhý asi nevydržel. ()
BAREVNY FILM! POZOR! VELMI BAREVNY FILM! Moc roztomila zalezitost, ale snad trosku nadhonocena. Pro me ve srovnani s Amelii a Naukou o snech jemne zaostava, ovsem pouze malinko. ()
My Sassy Girl meets Boris Vian. ()
Pěkné a velmi nápadité. Jak už tady víc lidí psalo, stylem se to hodně podobá Amélii z Montmartru (například vypravěč, který originálně popisuje postavy), avšak pro mě to bohužel tak vysoké úrovně, na jaké je Amélie, nedosahuje. Je to sice povedený thajský film s množstvím originálních nápadů, avšak chybí lepší příběh, něco co by víc chytlo za srdce... a zároveň něco, co by dokázalo celou tu snůšku různých nápadů, která se ve filmu vyskytuje, spojit více dohromady. Ještě o něco víc na tom zapracovat a mohl to být naprosto výtečný film. ~(4,2★)~ ()
Asi za najväčší nedostatok tohto filmu považujem to, že mi hodnú chvíľu trvalo, kým som si na daný štýl zvykol a rozhodnutie, či sa mi film skutočne páči, prišlo zhruba v polovici. V jadre ide o jednoduchú romantickú komédiu, ale v tomto smere snáď ešte viac ako v ľubovoľnom inom žánri platí, že nie je dôležité čo, ale ako. No a to ako asi najviac pripomína filmy Michela Gondryho. Stále je však Občan pes jasným autorským filmom svojho režiséra a nie kópiou inšpiračných zdrojov. Závislého plyšového medveďa ste dovtedy nemali nikde inde. ()
První půlhodinu jsem nevěříčně čuměl, co to za fůru bizarností, absurdit a různých ujetých nápadů se spoustou originální vizuální poezie na mě thajský režisér a scenárista složitého jména přichystal. Ani mě nepřekvapuje, kolikrát se v zdejších komentářích objevuje srovnání s Amélií z Montmartru, sám jsem si tu díky onomu stylu na ní brzy vzpomněl, jenže té se v souladu s většinou (hmm, u mě jaksi výjimečně :)) nedokázal tento thajský film vyrovnat ani z mého pohledu. Jednotlivé nápady zde sice frčí ve velice svižném tempu, díky čemuž film dokáže spolehlivě upoutávat po většinu času, ale samotná úroveň těch nápadů zároveň velmi nevyrovnaně kolíše od hravé poetičnosti přes místní infantilitu až po slušné úchylnosti (např. ten kluk, co všechno olizuje nebo drobní ješteří lidé se mi fakt protivili) i hra s vizuálními barvičkami a neotřelými zadními projekcemi působila na mě přes veškerou nápaditost občas až přehnaně křiklavě. Moje srdce si to holt ve výsledku moc nezískalo a spíše, než něco, co bych si vyloženě oblíbil a k čemu bych se rád vracel, byl pro mě Občan pes spíše „jen“ zajímavým nahlédnutím do originálního filmu z exotické země, s jejíž kinematografií se setkávám velmi výjimečně. Ústřední písnička byla však velmi povedená a asi se mi při vzpomínce na tento film vybaví z té pozitivní stránky nejvíc. [60%] ()
Barvitá a svižná, absurdní a bizarní komedie. Neuvěřitelně přehnané barvy (hlavně ve scénách z venkova), muzikálové vsuvky, které strhávají měřítka praštěnosti, hrdinové nosící jména jako Pod, Yod, Jin nebo Tik. Děj samotný je vyloženě surreálný. Prostě nic, o čem by mělo cenu psát, tohle se musí vidět. ()
tak toto ma totalne minulo! nezvyknem odchadzat od filmu, nikdy nepretacam, ale tentoraz som sa tomu v zavere jednoducho nevyhol. podla mojho nazoru absolutne zly film..ked si to teraz spatne v hlave utriedujem radsej by som dal cislu23, open water2 ci saw3 pat hviezdiciek ako tumuto shitu co i len jednu. mam rad poeticke vypovede, milujem azijsku vizualnu pestrofarebnost, ale toto nema s filmom nic spolocne..a ked pozeram tie vysoke hodnotenia, co tu citizen dog vo velkom dostava nechapem kde sa stala chyba. ()
Veľmi príjemný film plný "žltého" humoru a krásnych obrazov. Kritika konzumnej spoločnosti je zaujímavo dávkovaná cez surrealizmus a romantiku skvelo vykresľuje ústredná romantická melódia... ()
Nejsem daleko od absolutní spokojenosti. Švihlé dostatečně, nápadů sedm milionů, jen ta hlavní hrdinka byla tak otravná a závěr tak přeslazen. Ale jsou to drobnosti. Většina filmu je velká jízda s haldou věcí, které jsem nikde jinde neviděl. Asijská kinematografie prostě je jiná a Občan pes je toho krásným příkladem a měl by být v jejím vzorníku pořádně vidět. Výkřik do tmy: Bezdomovec a Ghost Rider jsou nejlepší postavy. ()
Už to sice bylo vyřčeno xkrát ale podobnosti s "Amélií z Montmartu" se tato thajská podivnost opravdu nevyhne. Pro normálního konzumního diváka naprosto nestravitelná podívaná, kde je normální úplně všechno a po chvilce sledování vám nepřijde divné, že se zde objevují takové věci jako živý plyšový medvěd, obrovská hora z plastových lahví uprostřed města a spousta dalších. Avšak oproti již zmíněné "Amélií" je zde opravdu moc pozoruhodností, které film posouvají spíše do "halucinogeních" stavů než do zvláštní filmové podívané. A přišlo mi, že ke konci už veškérá tvůrčí hravost mizí a film začne ztrácet na působivosti. Pokud ale máte chuť na něco neobvyklého jste tu správně a film si možná užijete více než já. ()
41st KVIFF 2006 - FORUM OF INDEPENDENTS - Fórum Nezávislých ()
Romantickofilozofická linie odbočuje k absurdnímu humoru (např. kuřácká dvojka Baby Mam a její medvídek zapíjející jednotlivé šliky mlíkem, nebo reirkarnace babičky:-). Hlavní hrdina postupně předkládá díky svým aktivitám příběhy různých postav, které ve fnále se propojí. ()
Oficiální text distributora říká něco o „surrealistické pohádce“. Pokud cílem tvůrců bylo vskutku něco surreálního, potom klobouk dolů. Smysl to moc nedává. V podstatě je to taková thajská odpověď Amelii z Montmaru. Jen s tím rozdílem, že tomu chybí spád, poutavější příběh, a je to příliš zahleděné do sebe. Výtvarná stránka je sice krásná, ale často působí samoúčelně. Třeba hora plastových lahví – vizuálně nádhera, ale je to nabaleno na tak chatrném ději, až jsem si říkal, proč někdo neinvestoval spíš do scénáristy než trikařů. ()
Reklama