Režie:
Alejandro González IñárrituScénář:
Guillermo ArriagaKamera:
Rodrigo PrietoHudba:
Gustavo SantaolallaHrají:
Brad Pitt, Cate Blanchett, Peter Wight, Harriet Walter, Trevor Martin, Matyelok Gibbs, André Oumansky, John O'Mahony, Adriana Barraza, Elle Fanning (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Babel je již třetím snímkem vzešlým z úspěšné spolupráce režiséra Alejandra Gonzáleze Iñárrita a scenáristy Guillerma Arriagy (Amores Perros, 21 gramů). Stejně jako v jejich předchozích společných projektech se i nyní náhodně proplete několik zdánlivě nesouvisejících lidských osudů. Dvojice Američanů, Richard a Susan, je na zájezdě v Maroku. Kvůli Susanině zdraví však musí svůj pobyt zde narychlo prodloužit... Chůva Amelia se bojí, že nestihne svatbu příbuzných v Mexiku. Spolu se synovcem se rozhodne, že tam tajně odjede i s opatrovanými dětmi... V Japonsku řeší mladá hluchoněmá dívka své psychické problémy. Ty jsou způsobené jednak sebevraždou matky, jednak neschopností komunikace s otcem... Synové marockého pastýře dostali kvůli hlídání ovcí od otce loveckou pušku. Samozřejmě ji chtějí vyzkoušet. Kulka letí dál, než mysleli... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (906)
Způsob, jakým Iñárritu vypráví své filmy se mi vždy líbil. Ve filmech nemá konkurenci a nikdo není jako on. Vždy dá dohromady pár příběhů, které se nějakým způsobem propojí a nakonec spolu dost souvisí. Navíc do toho kolikrát zapojí vážnější témata jako jsou drogy, Mexiko, terorismus nebo rodinné problémy a dokáže z normální situace lusknutím prstu vyrobit naprosté peklo, které diváka drží u obrazovek. A právě Babel je již jeho třetím takovým snímkem. V celém filmu se objeví celkem čtyři dějové linie. Příběh z Maroka o dvou klucích, autobusový zájezd s Bradem Pittem a Cate Blanchett, svatba v Mexiku a příběh z Japonska o němé holce. První tři příběhy se mi velmi líbily. Mají co nabídnout a dokonale spolu souvisí a propojují se. Zatímco ale čtvrtý příběh, ten je pro mě zklamáním. S ostatními příběhy moc nesouvisí (až na pušku) a docela jsem se u něj nudil. Iñárritu velice své filmy taky staví na emoce. A to je právě to díky čemu je oblíbený. Film se klidně rozjíždí, ale pak rychle zaútočí na lidské emoce. Proto když jde například někomu o život, tak Iñárritu to umí udělat tak, aby to divák prožíval s tou danou postavou. Zároveň má dokonalou schopnost přimět diváka se vcítit do postav a kolikrát s nimi soucítit. Ze všech tří filmů (21 gramů a Amores Perros) od tohoto mexického režiséra je pro mě asi tento nejslabší, ale i přes to rozhodně stojí za vidění. 7,5/10 ()
Verdikt: Dalsi typicky film od AGI, stylem vypraveni podobny spise na 21 gramu nez na Amores Perros, ovsem je jeste rozvlacneji vypraven, mozna by se dalo 10-20minut nekde vysekat, ale v zadnem pripade to neni nuda, film opet chytne za srdce a hlavne za dusi...jak jen to ten chlap dela? Kazdpopadne, jestli natoci i cvrty film na stejnem principu, tak uz nevim :o) ()
Vcelku silne pribehy ale mohlo to byt o dost lepsi. Az prilis volne vypravene... ()
Jsme zvyklí mluvit o hranicích pouze jako o místech, ale ty opravdové hranice jsou ve skutečnosti uvnitř nás samých.-motto filmu ()
Velmi multikulturni a nepravdepodobny pribeh ( hlavne tedy drama na hranicich a v Maroku soucasne ), Pokud se ale odprostime od vsech nahod, film Vas vtahne do deje a nudit by jste se nemeli. Japonsky pribeh, i kdyz mel se vsemi nejmene co spolecneho se mi libil nejvice a namet dospivajici hluchoneme divky by mozna zaslouzilo samostatny film. Z hereckych vykonu jasna jednicka Adriana Barraza. Kvalitni a mnohem citelnejsi film nez 21 gramu, petihvezdickove drama si ale predstavuji jinak. ()
Oproti 21 gramúm mi tady chybí naléhavost a uvěřitelnost emocí. Ani propojení jednotlivých linií není tak dokonalé, jako v předchozích snímcích AGI a japonská část do filmu svou náladou příliš nezapadá, i když sama o sobě se mi líbila. ()
Zdálo by se záměrně podlézavé, ovšem tenhle film má ohromný potenciál, přesně pojmenovává problémy dneška. ()
Asi nejzajímavější věcí na snímku je jeho kosmopolismus. Odehrává se v podstatě na čyřech světadílech a ve čtyřech naprosto odlišných kulturách. Vůbec mu však nejde o ukázání rozdílů mezi kulturami, rozdíly v náboženství. Ukazuje, že i přes všechny ty vnější rozdílnosti jsme především všichni lidi. Lidi řešící stejné problémy, z nichž vyčnívá problém vztahu mezi lidmi, ať už partnerský nebo rodinný. A je jedno jestli žijeme v předigitalizovaném Japonsku či v těžce tradiční Latinské Americe, v "maximálně vyspělých" Spojených Státech nebo v islámském Maroku. 4 linie odehrávající se na těchto místech (samozřejmě klasicky spolu více či méně související, i když souhlasím, že japonská část byla trochu uměle šroubovaná) v celém svém průběhu postupně vypráví tento příběh o lidství. Dočkáme se už i poměrně klasických obrázků, kdy se ta nejvyspělejší civilizace ukáže jako ne zrovna lidsky vyspělá, kdy kvůli svému pohodlí a bezpečí chtějí Američané co nejrychleji zmizet z marocké vesnice, i za cenu, že tam nechají kolegu s těžce zraněnou ženou. Jestli mě na filmu něco mrzelo, tak snad jen to, že kromě onoho "Jsme jiní a přesto jsme všichni stejní" nemají čtyři linie žádné společné vyústění. U takhle rozdělených příběhů počítám, že se na konci všechny přeladí na stejnou vlnu a něco nám řeknou. Tady k tomu bohužel nedošlo a každá linka, zejména ta japonská, vyzněla tak nějak sama pro sebe. Protože vyznění každé z nich samostaně bylo však silné, film ve mně zanechal hodně silný dojem, jistě i díky podílu herců. Potěšilo mě zvlášť, že dvě jediné (zato obrovské) hvězdy filmu Brad a Cate svůj hvězdný status absolutně potvrdily a tak trošku se tady oba připravili na role v Benjaminovi:-) ()
Zajímavý film o třech příbězích, které jsou sice nějakým způsobem spojeny, ale jde především o ukázání odlišností v té nepřeberné mozaice, která se nazývá Země a života na ní. Silnou stránkou jsou obrazy, působivé ve svém ilustrování daného prostředí. Marocký příběh se rozehrává tragédií po dětinském klukovství soupeřících bratrů, které bobtná ve své tvrdosti po hysterické reakci světové velmoci, která za vším vztahovačně vidí terorismus odlišně cizího světa, který svou kulturou působí tak nebezpečně a necivilizovaně. Mexický příběh se tragicky rozjíždí po nedocenění všech možných důsledků nezodpovědného vzetí dětí svého amerického zaměstnavatele do Mexika a zpět. Navíc, když jsou Američané tak hákliví na cizí element, který se chce dostat do jejich země a arogantním způsobem všechny předem považují za hrozbu a za zločince. Japonský příběh je plný psychické nevyrovnanosti dívky po sebevraždě její matky, kterou se snaží řešit docílením prvního sexuálního styku. Přes její velkou snahu jsou její pokusy neúspěšné a naopak vyvolává jen pocity nedorozumění a ještě většího odcizení. Je zde opravdu velké množství postav. Maroko: americký turista Richard Jones (Brad Pitt), který se svojí ženou Susan (Cate Blanchett) snaží najít cestu zpět k sobě, ale zaskočí je tragická událost, která ale svou brutalitou zasáhne více její původce, malé pasáčky koz Yussefa (Boubker Ait El Caid) a Ahmeda (Said Tarchani), dále je tu průvodce a překladatel Anwar (Mohamed Akhzam), vždy tak ochotný, a nešťastný otec bratrů Hassan (Abdelkader Bara). Mexiko: chůva Amelia (Adriana Barraza), děti v její péči Mike (Nathan Gamble) a Debbie (Elle Fanning), Ameliin lehkovážný synovec Santiago (Gael García Bernal), a veselí svatby se mění v holý boj o přežití. Japonsko: nešťastná hluchoněmá dívka Chieko Wataya (Rinko Kikuchi), ztracená v moderním světě a v zajetí samoty generačního neporozumění a citové zmatenosti dospívání, a její starostlivý otec Yasujiro (Kôji Yakusho). Dětinskost, lehkovážnost, klukovina, nedocenění důsledků a z toho plynoucí následky a tragédie, americká hysterie povýšenosti, která se obrací proti lidem a životu, americké odsuzování cizího elementu jako zla předem a s předsudky, blahobyt, vysoká míra životní úrovně a přesto trápení duše, která je v odosobněném způsobu života ztracena. Pozoruhodné, velkolepé, zajímavé, strhující. ()
Projití magickým oknem drtivého poranění. Mělčiny a hlubiny. Vyvrácené stromy, ničivé planiny. Na dřeň /ne/lidských doteků. Kolem dokola, nablízku očistci, zeměkoule emocí. V daný moment vyloučeny ze štěstí. Lidé bez zavazadel, dny a noci bez ustání. Nevyhýbavý zrak, nesklopené myšlenek vypětí. Meditativní užívání neúprosného zajetí v pavučině bolesti. Pohlcující souboj slz, za úsvitu, za soumraku, s otevřenýma očima muka nitra nezazděná. Životem zvířená, do tří světadílů rozkutálená tragédie, není uzavřena. Život je bestie. Newtonova houpačka krutá. Já nevidím klasického Brada Pitta, jehož fyzická krása je ku prospěchu utlumena. Vidím muže, který dovolí si podat vám kapesníku. Muže, prozrazujícího, že není lehko mu u srdce, partnera a otce, plného strachu a ustaranosti o děti, o ženu. Muže, prozrazujícího pravdu, pravdu síly citu, duše rozdírané až do krve, trpící zimnicí z mimořádně bolestivého neštěstí. ()
Nechápu. Další Iñarritův osudový propletenec životů několika lidí odehrávající se ve stejném čase na několika kontinentech s tím, že až tolik nedává smysl a hlavním finesa podobných filmů palčivě chybí. Není tu vůbec žádná osudovost. Finále Vás nechá docela klidné, jelikož na přepálené stopáži sledujete jenom sérií naprosto debilních rozhodnutí postav se kterými se nedá nijak sympatizovat a ani je nenávidět. Strašlivě sterilní a nezajímavé. Asijská linka zde naprosto nemusela být a situace, která zažehla hlavní zápletku nedává naprosto smysl především z fyzikálního hlediska. Hodně velké zklamání. ()
Ukrutná nuda, které u mě rozhodně nepomáhá ta příšerně přepálená stopáž (vystříhat hodinu by ničemu nevadilo...) a fakt, že podobných filmů už jsem viděl spoustu, takže mi byly představené charaktery a to, co se jim dělo, naprosto u prdele. 30% ()
Krasne syrove pribehy, ktere vzbuzuji leckajake pocity. Tak jak uz jsme od Inarritu zvykli, jenze pro skoda, te japonske casti, ktera mne prisla trosku vykonstruovana a nezapadala do struktury pribehu. Velka skoda toho. Predstavil bych si radsi nejaky jiny pribeh, ne zrovna z Japonska. Bernal sehral strasne malou rolicku a tomu bych zase dal vice prostoru ale rejza jsem nebyl ja :d. ()
inu, nestesti nechodi po horach, ale po lidech, a hovori vsemi jazyky... najednou. Innarituv opus o svete, ve kterem si lide jen malokdy rozumi, kde rodice nechapou svoje deti a naopak, ale kde je stale sance, ze se vsechno muze obratit k dobru, ma neuveritelne silnej emocionalni naboj a nebrzdi ho ani tech 146 minut. The Wind That Shakes the Barley, kterej nakonec Babel (do kin mozna pujde pod nazvem Babylon) prevalcoval v bitve o hlavni cenu v Cannes, o Zlatou palmu, jsem jeste nevidel. Ale pokud je lepsi nez Babel, musim ho mit. Tohle je totiz velkej kus filmarskyho kumstu. a to jsem si s 21 gramama fakt nesedl ()
64. Zlatý Glóbus za rok 2006 - cena (1) - *Nejlepší film (drama) + nominace (6) - Nejlepší herec ve vedlejší roli - Brad Pitt, Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Adriana Barraza, Nejlepší herečka ve vedlejší roli - Rinko Kikuchi, Nejlepší režie - Alejandro Gonzáles Inarritu, Nejlepší scénář - Guillermo Arriaga, Nejlepší hudba - Gustavo Santaolalla ()
Pred par rokmi, ked skladackovanie pribehov nebolo v mode, by som zrejme Babel povazoval za lepsi film, avsak dnes uz nie. Ako napisal Jojinecko, z formalneho hladiska niet co filmu vytknut, avsak emocie sa ma az na jeden krat (Pittov telefonat so synom) absolutne nedotkli. ()
Alejandro González Iñárritu je režisér, ktorého filmy vás zasiahnu svojou silou emócii a neľahkých ľudských osudov...BABEL nie je iný, vynikajúce herecké výkony, úradujúca nemilosrdná "pani náhoda", avšak má to jeden maličký háčik...A to, keď BABEL porovnám s predchádzajúcou režisérovou snímkou 21 GRAMOV, akokeby mi tu niečo chýbalo...BABEL narozdiel od 21 GRAMOV je tak studený ako psí čumák...Krehká mozaika ľudských osudov 21 GRAMOV (možno práve preto, že bola v komornejšom prostredí a nie celosvetovo) bola predsa len lepšia a viac mi "zahrala na city" :-)) ()
Babel má veľmi veľa kladov - vynikajúcich hercov, skvelú hudbu, výbornú kameru, do tretice vydarený poviedkový scenár a precíznu réžiu (u niektorých častí príbehu hluchonemej Japonky som strácal dych) - ale občas som sa neubránil pocitu, že je príliš naťahovaný a niektoré momenty pôsobili trochu neuveriteľne. Z Iñárrituho trilógie (Amores perros - 21 gramov - Babel) asi najslabší príspevok, ale predsa dobrý film. ()
21 gramů byl opravdu dobrý film se silným příběhem, ale až Babel mě dokázal zaujmout na plno. Možná se mi líbila více tématika všech příběhů, možná to bylo obsazením a asi i tím, jak 21 gramů bylo více zamotané hlavně zezačátku až přespříliš. Cate Blanchette mě zaujmula poprvé v LOTR a od té doby u mě stále stoupá v oblibě, zde to potvrdila i když nehrála zrovna tu nejpříjemnější roli. ()
Film to byl bezesporu zajímavý. Jediný co mi na tom nesedělo byla ta linie s japonskou dívkou, u které by ani tak nevadilo, že hluchoněmá. Horší bylo, že byla opravdu divná. Její způsob svádění zdá se mi poněkud podivný. Jinak to bylo docela drsný, malý kluci v Maroku stejně jako poušt v Mexiku/USA. Jinak příběh se nám hezky poskládal. Brad Pitt byl skvělej. ()
Reklama