Hodina pravdy - Série 1 (2004) (série)
Obsahy(1)
Připravovali se pečlivě, trénovali a svůj výcvik a ideologické proklamace natáčeli na video. Jednoho dne pak na své spolužáky začali střílet. A americká policie v tom ty děti nechala - necítila se na takové situace dobře vycvičená. Tato dokumentární rekonstrukce vznikla na základě videonahrávek, oficiálních dokumentů a očitých svědectví událostí, které se odehrály před a v průběhu masakru na americké střední škole Colombine 28. dubna 1998.
V Littletownu poblíž Denveru v Coloredu začaly nabývat konkrétních obrysů vražedné představy sedmnáctiletého Erika. On a jeho přítel, známý jako "Vodka" nebo také "Véčko", měli v úmyslu spáchat neuvěřitelně brutální zločin. Z deníku Erika Harrise: „Někdy v dubnu příštího roku se já a "Véčko" pomstíme, a tak trochu urychlíme přírodní výběr. Musíme se naučit dělat časované bomby, pak jich nastražíme stovky; k silnicím, mostům, budovám a pumpám; jen ať to způsobí zkázu a chaos. Bude to jako nepokoje v Los Angeles, jako bombový útok v Oklahoma City, jako druhá světová válka, Vietnam, všechno dohromady. Chci, aby si mě svět navždycky pamatoval." O rok později, 20. dubna 1999, spáchali Erik Haris a další student střední školy Columbine Dylen Kleebold nejstrašnější masovou vraždu na střední škole v dějinách Ameriky. Zabili 12 studentů a jednoho učitele, zranili 23 dalších lidí. Nakonec zabili sami sebe.
Tato dokumentární rekonstrukce zaznamenává vývoj událostí onoho úterního dopoledne v kritické hodině mezi 11:00 a 12:08 hod. Celá léta zůstával hrůzný masakr nevysvětlen. Nedávno však byly zveřejněny nové informace o útoku a událostech, které mu předcházely. Tyto strašlivé podrobnosti umožnily zrekonstruovat onen šílený vír náhod, který skončil tak nesmyslným zabíjením. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (60)
Velmi silná a podnětná dokumentární rekonstrukce o tragických událostech, které se do podvědomí veřejnosti zapsaly jako Masakr v Columbine. Eric Harris a Dylan Klebold. Obyčejně vypadající kluci, kteří se rozhodli pro šílený plán. Takoví jako oni, můžou chodit na každou školu, do každé třídy, a mezi skupinkami vycházejících ze škol, si jich ani nevšimnete. Jak můžete vědět, že zrovna ti, co sedí, nebo procházejí právě kolem Vás, se k něčemu takovému nechystají? Nikdy Vás nenapadne, neuvažujete nad tím, co by byli schopni udělat. Ale proč vlastně? Je to nenávist k lidem a společnosti? Nebo touha, aby se konečně vryli všem do paměti, aby na ně svět nezapomněl, aby se o nich mluvilo, jako o těch, kteří "zabíjeli", kteří to "dokázali", jako by říkali: "Tady jsme, podívejte, co jsme vytvořili, nezastavíte nás!" Každý máme třeba někdy chuť někoho postřílet, ty hlučné, směšné, bezvýznamné a povrchní hloučky lidí, které každý den vídáme. Máme svoje představy. Jim to nestačilo. Jaký to pro ně asi musel být pocit, když procházeli školou se zbraněmi v rukou, jako bohové a stříleli. Jen tak, na koho se jim zamanulo. A všichni okolo jen křičeli a panikařili. Kvůli nim. Lidé se budou neustále ptát proč, i když ví, že odpověď nikdy nedostanou. "Dylane, co to děláš?" - "Prostě zabíjím lidi." ()
-"Dylane, co to děláš?" - "Prostě zabíjím lidi." Rekonstrukce brutálního činu dvou amerických středoškoláků, který se již nesmazatelně zapsal do novodobých dějin. Minutu za minutou, výstřel za výstřelem, sledujeme k čemu na Columbine došlo od 11:08 do 12:08. "Hluché" momenty (vrazi se nečinně procházejí po škole) jsou vyplněny výpověďmi přímých účastníků, případně blízkých příbuzných obětí. Nově zveřejněné infromace umožnily tvůrcům vskutku detailní rekonstrukci a o nic jiného jim očividně ani nešlo. Třeba snaha o pochopení příčin chování Harrise a Kleebolda je minimální. Ty nejbrutálnější momenty nevidíme (fotografie zavražděného se jménem je výmluvná dostatečně), dokážu si však dosti živě představit, o kolik syrovější a o kolik méně příjemné by bylo sledování zpracování stejné látky "osvědčeným" Paulem Greengrassem, který již dvakrát atakoval hranici únosného (Krvavá neděle, Let číslo 93). Nebylo by také marné detailněji rozpracovat pozadí celé záležitosti: Nečinnost policistů, kvanta zbraní v držení dvou nezletilců, zodpovědnost psychologů... A myslím tím zpracování seriózní, věrohodné, nezaujaté, nikoliv mooreovsky bulvární a ideologicky zkreslené. ()
Skvěle udělané, i když bych samozřejmě rád věděl všechny odpovědi na otázky "Proč....", ale ty nikdo nezná. Masakr, který se stal námětem mnoha dokumentů, z čehož právě tento je asi nejzajímavější, když pomineme Mooreův pokus, jak vše svést na chudinku Ameriku. Dokument, který je rekonstrukcí s mnoha nepříjemnými obrazy a dobrými nápady(smrt, fotka, jméno, věk ... ). Může se tohle stát i u nás? ()
:::::::::::::::::::::::::::::: Jeden z nejlepších dokumentů, co jsem kdy viděl. Ty dva zloduchy obdivuji, že se k tomuto činu rozhodli, né každý by na to měl žaludek ....... ::::::::::::::::::::::::::::::::::::::::.. ()
A někdy stačí popostrčit takové kluky třeba i filmem, jako v tomhle případě " Takoví normální zabijáci". Proč takových vražedných situací přibývá...……………? ()
Přestože se jedná pouze o dokumetnární rekonstrukci, ve které to nejhorší nevidíme, je Masakr na střední škole Columbine opravdu velmi drsnou výpovědí. Citlivé střídání záběrů z videokamer, televizního zpravodajství a samotné rekonstrukce je posupně doplňován výpovědí svědků této hrůzné události. Hlas vypravěče nás klidně - bez emocí - vede oným osudným dnem a snaží se najít důvody smrti tolika dětí. Díky citace z deníků a dokonce i videodeníků, které tu zbyly po obou útočnících, dostává dílo mnohem hlubší rozsah. Zajímavý je též způsob, kterým se po téměř každém výstřelu okamžitě dozvídáme kdo byl zraněn nebo - bohužel - zabit. ()
Wrath. Natural Selection. Nápisy na trikách střelců byly velmi výstižné. Hněv je možná vzhledem k šikaně a pocitu vyděděnosti pochopitelný, ale zcela nekoncepční a tím pádem ještě více zbytečný čin vedoucí k jeho ukojení jen poukázal na fakt, že jediný Přirozený výběr byly poslední dva výstřely Erica Harrise a Dylana Klebolda.. Formát hrané rekonstrukce doplněný rozhovory, videonahrávkami a fotografiemi obětí působil velmi autenticky, nicméně v rámci objektivity mi scházelo vyjádření ze strany pasivně vylíčených policejních složek i o něco více důslednější pohled za oponu vražedného běsnění, v kterém očividně jeli naprosto všichni. Od autorů hry Doom přes psychiatry až po Tarantina.. ()
Šialenci, magori, psychopati, vyšinutí blázni. Je mi z toho zle. Naozaj kvalitný dokument, už dávno mi zo skutočnosti tak netuhla krv v žilách. 95%. ()
Je to neuvěřitelně děsivé ... žádný spisovatel či scénárista by snad nemohl vymyslet nic podobného než to, co občas napíše sám život. Tento dokument ve mě zanechal silný pocit bezmoci nad tím, jak dokáže být člověk krutý a zabíjet bez slitování. Mám pocit, že člověk se nikdy ze svých chyb nepoučí, přesto tento dokument doporučuji, doufám, že přinese varování, že určité podněty konkrétního člověka o tom, že něco není v pořádku, se začnou nebagatelizovat a bude jim věnována pozornost, aby se mohlo zabránit podobným neštěstím... ()
Čo sa musí odohrávať v hlave dvom mladým ľudom, ktorí rok plánujú útok na spolužiakov či učiteľov na strednej škole? Rekonštrukcia brutálneho činu vrátane čítania z denníkov samotných útočníkov či autentických záberov Vám aspoň sčasti dajú odpovede na otázky, ktoré nikdy nemali byť položené. ()
Rozhodně nejrealističtější a nejzajímavější, ale zároveň nejděsivější dokumentární rekonstrukce, kterou jsem kdy viděl. Skoro po celou dobu sledování jsem obrazovku sledoval jen s otevřenou pusou a nevěřícně koukal, co se tam vlastně děje. Prostě jsem se nestačil divit a dokonce jsem se i trochu děsil, co přijde v dalších minutách. Ale je pravda, že to nejděsivější zde neuvidíme, krve je tu minimum a to nejhorší je skryto divákovu zraku. A to je jen dobře. Navíc mne i zamrazilo, když se v této dokumentární rekonstrukci objevily záběry s obličeji skutečných vrahů z amatérských videonahrávek, kteří poté zabíjeli. Jsou tu přidány i realistické záběry ze školních kamer, a i to dodává autenticitu. Prostě je to dokumentární rekonstrukce o těžko pochopitelném činu. A já za provedení i celkové vyznění dokumentu dávám pět hvězdiček. ()
Těžko uvěřit, že po celou dobu jako divák nesleduji pouze laciný scénář k béčkové vyvražďovačce, ale pravdivý příběh dvou napůl šílených mladíků, kteří nechali rozum v trapu a rozhodli se po svém vyřešit teenagerské komplexy. Smutné, moc. ()
40% - Rekonstrukce nechvalně známé události s několika svědectvími vybraných účastníků. Je to asi otázka vkusu, ale mně příliš nesedí míchání dokumentu a hraného filmu tohoto typu, kdy jedno druhé nedoplňuje, ale pouze opakuje. Tato podívaná na mě působila prvoplánově, chybí mi v ní více úhlů pohledu na věc - a nejen optického pohledu, u kterého autoři bohužel zůstali. Film nemá jasnou myšlenku, nebo cíl -stejně, jako ji nemělo ono krveprolití. Proto se v mých očích jedná o rekonstrukci, a nikoli o filmový počin, který by mě zaujal. Opatrná, nic neříkající rekonstrukce, jež lehce obviní pasivitu policie, z jejíž strany zde nezazní jediný hlas. Dvě hvězdičky za decentnost a optickou působivost. ()
Staršlivé, šílené, ... ()
Ide o rekonštrukciu masakra na strednej škole v západnom Denveri (Colorado), ktorá sa odohrala v predobedňajšom čase 20. apríla 1999. Dvaja mladí fanatici Eric Harris a Dylan Klebold si v ten deň namiesto kníh zobrali do školy ťažké strelné zbrane, bomby, granáty a rozpútali desivý masaker, ktorého výsledkom bolo 12 mŕtvych študentov, 1 učiteľ, 21 zranení – a to všetko za 16 minút. Spracovanie tohto desivého rána je si myslím na výbornú. ()
ačkoliv nemám dokumentární rekonstrukce moc v lásce, tahle byla až děsivě autentická a přikovala mě na plných 50 minut do křesla... po obsahové stránce samozřejmě dechberoucí, mrazivé, šokující, jak jinak. prostě opravdu dobrý dokument. 80% ()
Chladnou věrností popisu událostí, které měly na konci dvanáct mrtvých a spoustu zraněných je tento film mrazivý jako málokterý promyšlený thriller. ()
Prečo zabíjali? Čo ich k tak brutálnemu činu viedlo? Výsmech v škole.. alebo? Sám dokument potvrdzuje, že (vrah č.1) Dylan vačšine žiakov pripadal ako normálny chalan. Tak prečo sa pripojil k (vrah č.2) Erikovi a rad do radu vraždil bezbranné obete? To z nášho pohľadu nemožno súdiť. Jedine žiaci ročníku 1999 na strednej škole Columbime majú k danej téme čo povedať. Výpovede očitých svedkov, Ericov denník a autentické zábery zo školských kamier. Navyše treba pochváliť dôveryhodnú rekonštrukciu celého činu. Filmové spracovanie: (nejedná sa priamo o spracovanie Massacre at Colubime, ale záležitosť je totožná) http://www.csfd.cz/film/232359-zkazena-mladez/. ()
Veľmi znepokojujúci a hrôzostrašný dokument pre mňa ! Rozhodne mi to dnes, v nedeľu, na nálade nepridalo. Ešteže som mal výdatné raňajky a rozhodne toto nedoporučujem pozerať niekomu, kto prechádza práve ťažkými poopičnými stavmi po sobotnajšej kalbe! V každom prípade doporučujem vzhliadnuť Elephanta pred, alebo potom! ()
Dokument, po jehož shlédnutí vám přejede mráz po zádech. Rekonstrukce případu dvou studentů, kteří na střední škole rozpoutali opravdové peklo a jenom si pak říkáte, jak je možné, že se v nich vzala taková zloba? Ikdyž toto už se zlobou nemá nic společného... :-( 80% ()
Reklama