Režie:
Antonín DvořákKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Josef BoháčHrají:
Petr Kostka, Jana Šulcová, Karel Höger, Libuše Geprtová, Jaroslava Obermaierová, Ladislav Boháč, Jan Libíček, Zdeněk Řehoř, Viktor Maurer, Vladimír Leraus, Svatopluk Matyáš, Josef Bárta (více)Obsahy(1)
Petr Kostka v dramatickém příběhu Jeronýma Pražského, který si může zachránit život, zřekne-li se učení Jana Husa. Mistr Jeroným Pražský se vydal z Kostnice, aby v Čechách získal pomoc pro mistra Jana Husa. Na hranicích byl zadržen, vrácen a nařčen z kacířství. Kardinálové Zabarella a d`Ailly zvažovali, jakou zvolit taktiku, aby byl Husův vliv co nejvíc potlačen. Rozhodli, že Jeroným by se měl Husa veřejně zříci a odvolat. Kdyby odvolal, mohl si zachránit život. Ale mistr Jeroným překonal nástrahy, vnitřní krizi, obětoval lásku a stejně jako Jan Hus neodvolal. V roce 1416 byl odsouzen k smrti upálením. Příběh ze začátku patnáctého století podle románu A. Dvořáka napsala M. Poledňáková. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (18)
Mám rád ty divadelní inscenace typu Smrt Václava IV a spol. Mám rád historické dramata a mám rád dobu husitskou. Petr Kostka tu nejen svým divokým pohledem, ale hlavně svým hereckým uměním, krásně vykreslil divokého Jeronýma Pražského. Mimochodem je zajímavé dnes porovnat či jen sledovat Jeronýma v podání Petra Kostky a Petra Kostku ve výborném dokudrama Poslední útěk Jeronýma Pražského, kde si zahrál kněze. Jinak v Ohnivém máji skvělé své postavy zahráli Karel Höger a Vladimír Leraus. ()
Československý historický film vyprávějící o osudu českého teologa a filozofa Jeronýma Pražského (1380-1416). Vzdělaný Husův stoupenec v podání P. Kostky poukazuje na nespravedlivé Husovo odsouzení a pokračuje v jeho snaze o nápravu církve, do té doby, než je dopaden, obviněn z kacířství a uvězněn. Z obavy, aby Jeronýmova mučednická smrt, v krátké době druhá za sebou, nerozpoutala ozbrojený odpor v českých zemích, byla filozofovi předložena nabídka, že pokud by se písemně distancoval od Husova učení a odvolal svou vlastní kritiku církve, mohl by být propuštěn na svobodu. Jeroným, mistr čtyř středověkých univerzit, se rozhodl nezradit svou čest, přidržel se hlasu srdce a byl v květnu 1416 v Kostnici upálen. Ze známých herců mě zaujal skvělý K. Höger jako kardinál Zabarella, který se neúspěšně snažil zabránit smrti vzdělaného filozofa a současně předpokládaným nepokojům v Evropě a L. Boháč jako kardinál Petr z Ailly, očekávaný budoucí papež, držící linií nastavenou církví odmítající jakoukoliv reformu a přísně trestající její kritiky. Dále mě velmi zaujal V. Maurer v roli proradného Michala de Causise, českého kněze, prokurátora papežské kurie a tvrdého odpůrce reforem, jenž se usmíval, když Jeronýmovo tělo zachvátily plameny. V menší roli nepříliš zbožného kanovníka Máze se objevil krátce před svou smrtí i J. Libíček. V ženských rolích jsme mohli sledovat J. Šulcovou, polskou šlechtičnu Alžbětu a Jeronýmovu milou, která neváhala a přicestovala z Krakova do Kostnice, kde byla svědkem Jeronýmova skonu. Dále se ve snímku objevila L. Geprtová jako Alžbětina důvěrnice a J. Obermaierová v roli povětrné dívky. Docela příjemně mě překvapil S. Matyáš v malé roli divokého polského šlechtice a odmítnutého nápadníka J. Šulcové. Snímek A. Dvořáka, jenž k mému překvapení většinou své tvorby tematicky navázal na budovatelské filmy 50.let v období normalizace, odhaluje souvislosti a mocenské struktury na počátku 15. století, doby, kdy se svobodně smýšlející intelektuálům nevedlo zrovna dobře. Ve snímku oceňuji jak komorní dialogy tak hromadné scény v podobě sněmů a koncilů, přesto film hodnotím pouze průměrně. ()
Pro dobu vzniku typicky nemastná neslaná inscenace. 1) Autor knihy i autorka scénáře si nesporně nastudovali slušně dokumentované období Jeronýmova věznění, z mezí ideologických prizmat i dobových inscenačních manýrů však nevybočili. 2) Vzdělaný výmluvný bouřlivák a krasavec Jeroným Pražský určitě nepůsobil tak nevýrazně, jak byl zde napsán i zahrán 36letým Petrem Kostkou. I milostná linka byla násilně do příběhu implantována, aby jako šlo o něco více, než "jen" o náboženský boj. 3) 65letý Karel Hoger (kardinál Zabarella) odvedl, co se od herce jeho formátu dalo čekat. Příjemným zpestřením byl 42letý Jan Libíček v jedné ze svých posledních rolí (kanovník Máz) a především 32letý Viktor Maurer (Michal de Causis), který svým přehráváním nastavoval unylé inscenaci lehce ironizující zrcadlo. ()
Pravděpodobně nejlepší Dvořákův film téměř neguje tradiční negativa jeho autorských i režisérských postupů. Nezávisle na tom zpřístupňuje a domýšlí životní postupy jednoho z nejbližších Husových druhů až po jeho potupný konec na kostnické hranici. Milostný motiv oživující sporé faktové zázemí Jeronýmova života inscenaci jednoznačně prospívá. Vcelku utěšené dílo nepochybně patří do zlatého fondu především televizní původní historické dramatické tvorby. ()
Tragický osud Husova následovníka bývá bohužel v současnosti připomínán spíše okrajově, přestože oběť, kterou přinesl, nebyla malá. Ani zbytečná. Televizní inscenace v režii obávaného šéfredaktora tehdejšího dramatického vysílání Antonína Dvořáka je velmi bídná, především v rovině estetické a umělecké, přesto ji nelze pokládat za bezcennou veteš – zachraňuje ji totiž kvalitní herecké obsazení (zejména vynikající Höger v roli kardinála Zabarelly). Mnohem zajímavější a zdařilejší je ovšem původní rozhlasová hra Jiřího Horáka Mistr Jeroným s Borisem Rösnerem v titulní roli. ()
Reklama