Režie:
Mike NicholsScénář:
Aaron SorkinKamera:
Stephen GoldblattHudba:
James Newton HowardHrají:
Tom Hanks, Julia Roberts, Philip Seymour Hoffman, Amy Adams, Emily Blunt, Peter Gerety, Brian Markinson, Shiri Appleby, John Slattery, Erick Avari, Om Puri (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Charlie Wilson je průměrný americký kongresman, který se raději než ve velkých politických otázkách angažuje na bujarých večírcích. Nečeká se od něj nic převratného, přesto se zapíše do historie. Během jedné párty v bublinkové koupeli, s půvabnými děvčaty a kokainem, zahlédne zprávy z Afghánistánu, kde se místní marně brání Rudé armádě. Wilson, "obyčejný chlápek se srdcem na pravém místě", sice neopustí svou láhev výběrové whisky, zato se v něm cosi zlomí. Podaří se mu vyhnat Rudou armádu z Afghánistánu a tím odstartovat rychlý krach komunistické říše. Stačilo dodat špatně ozbrojeným afgánským odbojářům kvalitnější zbraně. (TV Nova)
(více)Videa (2)
Recenze (497)
60% - Takovémuto filmu by prospěla tak o půl až třičtvrtě hodiny delší stopáž. Na důkladné prokreslení motivace k těm setsakramentsky důležitým činům, na detailnější pohlédnutí do nitra třem hlavním postavám. Ne, že by Hanks, Robertsová a Hoffman hráli špatně, právě naopak, herecky to zvládli na jedničku, jenže člověk se s nimi nedokázal sžít, byli moc povrchní. Vinu vidím v té proklatě krátké stopáži. Způsobila, že se vše na plátně odehrávalo stylem: "šup, šup, šup!", aby toho za co nejkratší dobu stihli říct co nejvíce. Utrpělo tím to nejlepší... ()
Některé věci by vážně měly zůstat v soukromí. Ať už v soukromí rodiny pana Wilsona, amerických kin nebo ve střižně pana režiséra. Podle obsahu byl Charlie Wilson „devkař, alkoholik, příležitostný uživatel drog a kongresman.“ Jestli se tohle Amíkům líbí, ať přijedou k nám, my takových exotů máme plnou sněmovnu i parlament. Sice nemají ani dohromady takové zásluhy, jako Wilson, zato je s nimi ovšem mnohem větší sranda. (Filmfest Hurghada 2012, 35/67) ()
Úvod filmu - tento film je natočen podle skutečné události. Obsah filmu - starší zbohatlá nesympatická semetrika seřve americkýho kongresmana Wilsona, aby vyhnal komunisty z Afganistánu a Wilson jde a vyhání je." Miluju skutečný události. Nemohla by kongresmana Wilsona ta americká hysterická zbohatlice seřvat ještě jednou, ať vyžene Klause. Vím, že vyhnat Klause od moci je mnohem těžší než vyhnat rudou armádu z Afganistánu, ale já si myslím, že pan Wilson by to nakonec zvládnul, je to přece američan. ()
Ještě jednu lajnu a jdu hlasovat aneb Kterak Američané neberou politiku na lehkou váhu. Aarona Sorkina řadím zásluhou Studia 60 k nejschopnějším scénáristům dneška a je to jeho vyšperkovaná hra se slovy a jejich mocí, nikoliv Nicholsova režie, kdo zde hraje první housle. Bráno z opačného konce, nedovedu si pro tuto prudce konverzační látku představit vhodnějšího režiséra. Nichols umí každý rozhovor pojat jako povídku s nečekanou pointou (např. první setkání Wilsona a Gusta). Ví, kdy zabrat kterou tvář, aby to ve výsledku vzbudilo smích. Ten budí také pár nešikovaných náběhů na akční scény, během nichž alespoň dáte na chvíli odpočinout svým uším, v případě titulků spíše očím. Na zevrubnější představování postav skrze nějaké flashbacky a traumata z dětství nezbývá (nepočítáme-li příhodu a panu Hazardovi) prostor. Chcete-li lépe poznat nejhanebnějšího amerického národního hrdinu, přečtěte si nějaký životopis, tahle břitká satira pojímá věci v obecnějším měřítku. Všechno závisí na lidech. Na lidech, kteří vítězí jenom pro pocit vítězství. Na lidech, se kterými se snadno manipuluje, ale těžko vyjednává. Celá záležitost vypadá jednoduše, dokud nezačnete řešit jednotlivé morální aspekty. Archaismus „morální“ ovšem není na místě. Nejlépe to pochopil cynický agent CIA bručounského typu a řeckého původu Gust Avrakatos, jehož ztvárněním, vyčuhujícím nad rámec přihrávače vtipů, potvrdil Philip Seymour Hoffman svou pozici nevyzpytatelného, přesto pokaždé skvělého herce. Podobných soukromých válek jiných pánů Wilsonů, kteří umí říct „ano“, když je třeba, svět vede a povede spousta a třebaže v nich jde o celkem vážné záležitosti, potěší, jakou srandu si z nich dokáže udělat hrstka inteligentních lidí v Hollywoodu. (Black Box.) 80% ()
První polovina je špičková, skvěle jsem se bavil, užíval si herců a celkově povedené satiry a černého humoru! Jenže pak už to začalo být takové nijaké, z Wilsona byl těžkej hrdina, Rusáci přehnaní svině a Afghánci zase moc velký chudinky! A nelíbil se mi konec, opět mi přišlo, že to chtěli mít rychle hotový! Hlavní trojice skvělá, nejlepší Hoffman, geniální scéna, kdy se Hanks a Hoffmanem poprvé setkají! 8/10 ()
Galerie (53)
Zajímavosti (22)
- Film se natáčel v Marakéši v Maroku, v Los Angeles a v Santa Claritě v Kalifornii. (rafix)
- Po agentovi z Chyť mě, když to dokážeš a astronautovi z Apolla 13 je Wilson teprve třetí skutečnou osobou, kterou si Tom Hanks zahrál. (109)
- Julia Roberts se rozhodla, že se v rámci přípravy nesetká se skutečnou Joanne Herring: "To není tak, že bych se s ní sejít nechtěla, ale viděla jsem řadu jejích televizních vystoupení a díky tomu jsem měla dostatek materiálu, z nějž jsem mohla vycházet. Navíc jsem měla velmi jasnou představu, jak bych se k té postavě měla přiblížit. Ono by mi ale práci ani neulehčilo, naopak. Hraju tu ženu takovou, jaká byla před dvaceti lety, ale kdybych se s ní setkala tady a teď... vždyť se mezitím mohla stát úplně jiným člověkem. Tak či tak mohl být můj výkon jen interpretací. Stejně mám ale raději, když danou osobnost neznám, zůstávám neovlivněná. Ostatně: s Erin Brockovich jsem se tehdy před natáčením také nesetkala." (NIRO)
Reklama