Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Miloslav HarvanHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Jaroslav Marvan, Vlastimil Brodský, František Filipovský, Jiří Smutný, Mirko Musil, Václav Kotva, Tomáš MuchkaVOD (1)
Obsahy(1)
Seriál Hříšní lidé Města pražského, který již desítky let těší televizní diváky, zrodil novou dramatickou postavu – pana radu Vacátka. Postavu, která se ve skvělém podání Jaroslava Marvana stala nesmírně populární. Také dnešní příběh vám znovu připomene jeho věčný souboj s pražskou galérkou... Je Štědrý den roku 1928. Rada Vacátko (J. Marvan) si chce ve svém rajónu uklidit a prověřuje všechny možné pachatele. Nakonec se soustředí na kasaře Nováka (V. Brodský), který je v podmínce a další rozsudek by tvrdě dolehl i na jeho rodinu. Má v péči malého syna, žena mu právě utekla. Ale pan rada zná kasařskou pověru, která praví, že na Štědrý večer se dají všechny pokladny světa otevřít, a to třeba i jen paklíčem, a jde si Nováka okouknout. Doma je jen jeho malý synek, který se těší na Ježíška, otec odešel pro tradiční rybu do hospody. A tak Vacátko schová kasaři jeho „nádobíčko“ a Štědrý večer stráví s kasařem a jeho synkem, aby zabránil nejhoršímu… (Česká televize)
(více)Recenze (75)
Vánoční návrat pana rady Vacátka a taková malá vzpomínka na velmi povedený seriál. Dle toho, že se tu objevuje i detektiv Mrázek, lze usoudit, že dějově je příběh zasazen do období ještě před jeho odchodem do důchodu. O detektivku se však tentokrát nejedná. Pan Rada Vacátko velmi dobře zná nepsanou kasařskou tradici a tak se jde sám na vlastní oči přesvědčit že je vše v pořádku. I narazí na jednoho, avšak majícího malého synka a tak se se svoji noblesou a přísností postará o to, aby vánoce byli takové jaké mají být. Na filmu je velmi patrná televizní optika, která způsobuje ztrátu původní atmosféry. I tak je tento příběh mimo seriál velmi potěšující ()
S radou Vacátkem se rozloučíme pěkným vánočním dílem, ze kterého ta atmosféra přímo sálala. Jasně, žádný zajímavý mord v něm řešit nebudeme, dokonce se budeme muset obejít i bez poloviny slavné mordparty (Bouše a Brůžek), Filipovský coby Mrázek se tam objeví jen na chvíli, ale o tom to nebylo. Tady šlo o morální poselství, vánoční atmosféru a promluvu do duše kasaři Brodskému. Uteklo to jak voda a je obrovská škoda, že pan Marvan se už k této roli bohužel vrátit nemohl. Do dvou let odešel navždy… ()
Upřímně řečeno je to trochu zvláštní film. Jaroslav Marvan a Vlastimil Brodský jsou sice kvalitní herci, ale přeci jen nemají pořádně co hrát. Rada Vacátko totiž nemá s kým by Vánoce strávil a tak se vydá po kontrole kasařů. Alespoň takhle to chápu já. A pak mu ještě schová brašnu, aby mu vzápětí prozradil kde ji má, což moc smyslu nedává. Kdyby mu ji zabavil, pak ano. Přesto tihle dva špičkoví herci rozehrávají mistrnou partii nervů, kdy oba ví, ale tváří se, že neví. ()
Jak málo stačí, aby vznikl krásný, milý, ale zároveň smutný příběh. Tři herci (a kluk), dva interiéry, jeden exteriér a trocha hudby. Jenže když se na to díváte, nevidíte Marvana, Brodského a Filipovského, vidíte prostě radu Vacátka, kasaře Nováka a inspektora Mrázka. A to si vemte, že nikdo z nich neměl opravdovou hereckou školu a začínali spíš jako ochotníci. Neuvěřitelný... ()
Krátka epizódka, ktorá je všetkým možným, len nie námetom s kriminálnou zápletkou. Človeku je doslova ľúto dať ju z pohľadu hodnotenia “dolu”, keď videl celú sériu, ktorú vníma takmer ako “dokonalú”. Tešil som sa, že uvidím nejaký prípad pod dohľadom pána Radu, dostal som však emotívnu hrádku s emóciami v chudobnej rodine, kde sa len predchádza negatívnym myšlienkam. Zažmúrim všetky oči a dám z rešpektu tri. No keby mám byť objektívny, očakávania sú ďaleko od reality. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (4)
- Točilo se v Praze na Malé Straně a Maltézském náměstí. (sator)
- I když jde o samostatnou epizodu seriálu Hříšní lidé města pražského (od r. 1968), tak se zde neobjevují detektivové Bouše a Brůžek, kteří se objevují i v navazujích čtyřech celovečerních filmech. Jsou pouze zmíněni na začátku epizody. (charlee.dog)
- Hlavní hudební motiv, který podbarvuje titulkové sekvence, použil Zdeněk Liška již o deset let dříve ve snímku Polnočná omša. (Komiks)
Reklama