Režie:
Nicolas Winding RefnScénář:
Nicolas Winding RefnKamera:
Morten SøborgHudba:
Peter PeterHrají:
Mads Mikkelsen, Kurt Nielsen, Leif Sylvester, Zlatko Burić, Ilyas Agac, Øyvind Hagen-Traberg, Maria Erwolter, Hüseyin Turan, Camilla Ramonn, Anne SørensenVOD (2)
Obsahy(2)
Osm let po průlomovém hitu Dealer se režisér Nicolas Winding Refn vrátil k postavám a světu, které ho katapultovaly mezi nejsledovanější evropské filmaře. V druhém díle velmi volně navazuje na předchozí události, ale zaměřuje se tentokrát na postavu druhořadého dealera a prosťáčka Tonnyho v podání Madse Mikkelsena. Ten se vrací z vězení a rovnýma nohama zase končí ve svrabu malých i velkých krádeží, podfuků, šméček a vyrovnávání účtů. Během toho se pokouší zavděčit se svému přísnému otci, známému v podsvětí jako Klempíř, jeho kámoš a parťák O má čerstvě před svatbou a navíc se ještě Tonny dozvídá, že je otcem.
Refn tentokrát nechává klasické žánrové vzorce zcela stranou a místo energického existenčně vyhroceného vyprávění prvního dílu se noří hlouběji do nitra kodaňského podsvětí a především pak zkouší nahlédnout za zhuntované vizáže jeho galerky. Druhý Dealer tak ještě více demytizuje obraz gaunerů, jaký předkládají americké žánrové filmy. Ačkoli i v Kodani se svádějí mocenské boje a za vším stojí touha urvat si svůj kus žvance či stát se nejvyšším kápem, namísto idealizované noblesy mafiánských eposů či frajerskosti gangsterských thrillerů hollywoodské produkce Refn diváky zavádí do světa nočních podniků, autodílen a laciných bordelů. Příznačně pak jeho obyvateli nejsou žádní sofistikovaní zločinní géniové, ale pouze ztroskotané existence, lemplové a amatéři. Do tohoto marasmu ale režisér a scenárista v jedné osobě zasazuje strhující a ve svém vyznění mrazivý příběh o hluboko pohřbených emocích, který ústí až do tragédie antických rozměrů.
Nicolas Winding Refn opět využívá styl mísící naturalistické prostředí se syrovým realismem dokumentárně stylizované kamery, ale osm let mezi prvním a druhým dílem je znát ve výrazně jistějším a sevřenějším tvaru celého filmu, ale i propracovanější dramaturgii a precizním vedení herců. Hlavní pozornost na sebe po právu strhává vynikající Mads Mikelsen v ústřední roli Tonnyho. Jeho návrat k postavě, která v prvním díle byla jeho úplně první hereckou příležitostí v celovečerním filmu, stvrzuje svůj talent, ale i ambici vyhledávat náročné role. Během doby, která uplynula od prvního Dealera, se z tehdy neznámého mladíka stala zářící hvězda, která si získala mezinárodní pozornost televizním seriálem Rejseholdet, jenž jako první skandinávský krimi pronikl do zahraničí a dosáhl až na prestižní cenu Emmy. V roce vzniku druhého Dealera měl již Mikelsen za sebou první hollywoodské angažmá, vedlejší roli v akčním Králi Artušovi. Také v dalších letech nabídky ze zámoří, jako byla role hlavního záporáka v bondovce Casino Royale či titulní hrdina ceněného hororového seriálu Hannibal, střídal s ambiciózními dánskými projekty typu Refnovy kontemplativní vikingské artovky Valhalla Rising, kostýmní romance Královská aféra, etického dramatu Hon nebo skandinávského westernu Spása.
(Česká televize)
Recenze (197)
I druhý díl je zvládnutý na výbornou a je úplně jedno, že to celé táhne na hrbu Mads Mikkelsen, protože ten chlap hraje naprosto neskutečně. 90% ()
Respect. ()
Stále brázdime rovnaké prostredie, ako v prípade prvého filmu. Akurát Frankieho vystriedal Tonny. Hoci to má množstvo recipročných scén ( v zmysle ústrednej zápletky) viac ako na snahu zohnať peniaze sa film snaží zaoberať Tonnyho postavou ako takou. A je to dobrá voľba. Mads Mikkelsen je v postave Tonnyho možno fetka, a zároveň neuveriteľný smoliar, ale v jeho prevedení je niečo veľmi sympatické. Jeho potreba mať k niekomu vzťah ( úprimný a láskavý) je v tomto smere potrebným hnacím motorom. Hľadá niekoho kto by ho nesúdil, neponižoval, kto by ho neklamal a neojebával. Lenže vo svete v ktorom sa nachádza môže čakať iba toto. Jeho premena je uveriteľná a jeho cesta natoľko zaujímavá, že si to odo mňa tú 4* zaslúži. Jednotka je ale príbehovo o trošku lepšia. ()
90% ()
"Co se ti to stalo ?? Máš to svý vejce samou jizvu.." ()
Tak čekal jsem, že Dealer 2 bude navazovat na otevřený konec prvního dílu, ale bohužel to bylo pouze volné pokračovaní jednoho z hrdinů. Zápletka se točí kolem Tonnyho, v podstatě má s tématikou dealování minimum společného a maximálně se tam šňupe. Jedná se spíš o slepenec scén ze života hlavního hrdiny po tom, co se vrací do života z lochu. Některé pasáže se povedly a jiné se snaží šokovat až okatě, podbízivě. Autenticitu prvního dílu spíše ztrácí a vyvolává ve mě pocit zklamání, jako například Trainspotting 2.......6/10 ()
Pokračovanie po približne 8 rokoch ma nijak zvlášť neudivilo, bolo to o niečo viac pozerateľnejšie, taktiež reálne na svoju dobu, nepreháňalo. Avšak niečo takéto som opäť čakal, som rád, že sa nadviazalo na prvý film. Nebolo to pózerské, bolo to uveriteľné, ale priemerné. Pri týchto filmoch je problém nuda a tá môže odradiť ľudí. Nemôžem sa zbaviť dojmu, že naozaj to malo byť na hlbšie zamyslenie, ale nejakým silným filmom by som to nenazval, opäť priemer. ()
Za závěr jak od bratrů Dardennů. ()
Ubíjející autenticita a odpuzující prázdnota životů Tonnyho a jeho kumpánů jsou v Refnově podání hodně silná káva, která může vyvolat až fyzické blivno. Filmařsky je ale příběh zločineckého otloukánka Madse Mikkelsena vynikající záležitost. O velký kopec emocí bohatší a trýznivější než první Pusher. Povědět tak silný příběh jen skrze prázdné výjevy je vážně úctyhodný. ()
Kdo rád sleduje debilní vymakance a loosery, bude spokojen. 1) Pokud je měřítkem filmařské kvality přesvědčivost postav a schopnost důvěryhodného vhledu do jejich nitra, pak je film vynikající dílo. Tento portrét "galerky bez...pozlátka a romantiky" (gudaulin) má ale jeden problém. Je neobyčejně nechutný. 2) A to je důvod mého nízkého hodnocení. Prostě se nechci dívat na taková paka a jejich hovadské životy. Jakoby nestačil skutečný svět, ještě to mám sledovat ve filmu. 3) Za zmínku stojí výborná hudba Petera Schneidermanna, vystupujícího pod přezdívkou Peter Peter (1960), dánského rockového zpěváka, kytaristy, skladatele a judisty. Napsal doprovod ke všem třem dílům Dealera. 3) Mimořádně výstižný koment: Marigold. ()
Má účast jako diváka byla absolutní, na tuto zkušenost však nebudu s chutí vzpomínat. Je to doslova nechutný film, kdy mi pohroužení se do Mikkelsena přineslo ty nejnepříjemnější pocity, jaké si dovedu představit. Chválím autentičnost celého snímku a přesto nedoporučuji, protože je to extrémně depresivní film, pokud se dostanete Mikkelsenovi pod kůži. Zajímavý postřeh o gestu čistoty, které nikam nevede: Marigold ()
Vítejte v sociálním pekle Nicolase Windinga Refna. Realistická kamera diváka vtahuje do ponurého světa dánského podsvětí vším, čím může. Kytarové rify podtrhují už tak dost tragický děj těch pár lidí, které druhý Pusher sleduje. Z toho nejvíc hlavní postavu Tonnyho (Mikkelsen), který aby namísto aby se ujal druhé šance a začal život bez průšvihů, tak se do nich noří čím dál víc. Realistický tón, který druhý Pusher nese, jde ruku v ruce s Refnovým naturalistickým filmováním, kde explicitnost nabírá na obrátkách a kde vyzývavost jde ruku v ruce s brutalitou. První Pusher byla jen temná sonda do životních tragédií lidí z okraje společnosti. Druhý Pusher je trochu rozvětvenější a zabírá z části pohled na jednu rodinu, z větší části na vztah otce a syna. Kam je člověk ochoten zajít, aby docílil svého a dokázal se zavděčit nezavděčitelnému? PS: Uživatel Cervenak to ve svém komentáři vystihl perfektně. 78% ()
Oproti jedničce jsou zde silnější sociální motivy (ať už jde o složitý vztah s otcem či o celkovou komplikovanou „osobní rehabilitaci“ po návratu z vězení) a charakter hlavní postavy není tak snadno čitelný jako v jedničce. Díky těmto odlišnostem se Refn dotýká mnohem více silného sociálního dramatu, kde mafiánské aktivity hrají až druhé housle. V popředí totiž není samotná touha po mamonu, ale spíš hluboká osobní potřeba po uznání ze strany nejbližší rodiny. ()
Lepší než první Pusher. Mikkelsenův Tonny je mnohem zajímavější postava než zcela nepragmaticky se chovající Frank z prvního filmu. Ten svým zjevem sice působil jako docela chytrý chlapík, ale choval se jak splašená husa, a tak bylo nesnadné sledovat film s tak rozporuplnou hlavní postavou. V druhém Pusherovi je mnohem lehčí přilnout k Tonnymu jako k tragickému "hrdinovi", protože kolem sebe má auru černé ovce rodiny a věčného smolaře. Navíc mnohem lépe poznáme jeho rodinné a společenské zázemí, a tak se Pusher II tak trochu přesouvá od černého gangsterského filmu k sociálnímu (drogovému) dramatu, aniž by ale i první zmíněný žánr přišel zkrátka. ()
8/10 Mads je fakt MAD! Horsi nez prvni dil, ale porad dobre ()
Film kde jsou všichni zkrachovalé existence, ubožáci, feťáci, zloději a nebo všechno dohromady. Madsovi musím opět zatleskat protože jeho Tonny mě prudil už od pohledu a cítil jsem k té postavě neuvěřitelný odpor...to prostě umí zahrát jen Mads aby mě donutil ho nesnášet :-D každopádně potom co se mu nedopatřením narodí dítě, získáva Tonny úplně jinej pohled na svět a bavilo mě koukat, jestli ho dítě změní (do té doby mě film jako takovej nebavil vůbec) . Že happyend nebude to bylo jasné hnedle, ale byla zde jistá šance, že se třeba alespoň něco povede no a jak to dopadlo a co nakonec Tonnyho vyfetovanej mozek udělal to se mrkněte sami. Pro mě zvláštní film, kterej mě sice nakonec zaujal, ale podruhé se na něj jen tak nepodívám už z toho důvodu, že takovéhle existence fakt nemusím. Proč jsem si to teda pouštěl - No přece kvůli Madsovi :-) ()
Druhý díl mě opravdu zklamal. Takovou natěšenost, kterou jsem v sobě dusil a dostal jsem z toho jenom menší blitek, který s prvním dílem nemá nic společného.. Maximálně přidání menších zvrhlostí vůči sexu, porna a většího množství fetu, ale to je vše. ()
Opět je to někde mezi třemi a čtyřmi hvězdami, podobně jako u prvního dílu, ale protože dvojka byla o kousek lepší jedničky, dávám tentokrát čtyři. Film drží nad vodou Mads Mikkelsen a pak závěrečných dvacet minut, kdy se nezastavitelně rozeběhne kolotoč událostí a film ohromně graduje. ()
V ráji vymaštěnců aneb jízda na sněhu či protrahovaný traumata. Mads tentokrát v hlavní roli a začíná zvedat hlavu. ()
Refn v pokračování překvapuje rozdílným pojetím v podobě studie Mikkelsenovy postavy Tonnyho, která byla v prvním díle vedlejší. Troufám si říct, že dvojka je nejsilnější z celé trilogie právě díky polidštění charakteru Madsovy postavy, s níž se můžeme sami svým způsobem ztotožnit a závěr je solidní katarzí a zadostiučiněním. ()