VOD (2)
Obsahy(2)
Čtyři renomovaní hollywoodští režiséři vyprávějí různé hororové či sci-fi příběhy a prozkoumávají tak prostor za hranicí reality ve své vlastní verzi klasických příběhů z kultovního seriálu Roda Serlinga.
Čtyři hororové či sci-fi příběhy natočené čtyřmi slavnými režiséry, zpracované na motivy populární televizní série Roda Serlinga, navíc okořeněné vtipným prologem a epilogem. V prvním příběhu se setkáme s velkohubým byznysmanem, jenž z duše nenávidí židy, černochy i asiaty. Ten je jednoho večera nevysvětlitelným způsobem transportován zpět do roku 1940, kde je ve Francii pronásledován Nacisty. O deset let později se ocitá coby afro-američan uprostřed shromáždění Ku Klux Klanu a nakonec se objeví v šedesátých letech jako Vietnamec ve Vietnamu. Ve druhém příběhu přijíždí starý muž do domova důchodců a záhadně způsobí, že přání tamních obyvatel se stávají skutečností - pomocí nějakého podivného kouzla je reinkarnuje do jejich mladších já. Ve třetím příběhu mladá žena sveze záhadného desetiletého chlapce domů, ovšem uvízne s několika dalšími lidmi v alternativní realitě, kterou chlapec vytvořil ve své fantazii. Čtvrtý příběh sleduje cestujícího v letadle, který vidí podivné stvoření na křídle, jenž se snaží letadlo zničit. Nikdo mu však nevěří.
(oficiální text distributora)
Recenze (68)
4 režiséři, 4 různě vystavěné příběhy, ale pouze jeden zajímavý. TV ptákovina, lákající slavnými jmény ve svých režijních začátcích. Vyjma posledního Millerova příběhu (mimochodem parodovaným v jednom díle Simpsonových) jednalo by se o 4 nesnesitelné a ničím zajímavé historky. Ani Spielberg a jeho Peter Panovská variace, nezabaví. ()
PROLOG - Ten se mi ze všeho líbil asi nejvíc. Byl krátký, ale nenudil, dobře se mi na něj dívalo, pointu má vtipnou a na svou krátkou stopáž naprosto dostačující... Akorát teda nevím, kdo ho točil (4*) LANDIS - Na jednu stranu v tom Landis poznat je a dobré nápady to má, ale zase na druhou stranu, vyznění a pointa celého segmentu působí přesně tak, jak tu trefně napsal uživatel dobytek - "Rasismus je špatný, áno?" (2,5*) SPIELBERG - Dlouhou dobu jsem nevěděl, jestli se mi tenhle remake Kick The Can líbí nebo ne. A vlastně to nevím doteď. Na jednu stranu to má scénář, ve kterém se snad úplně všechno děje jen z vůle scénáristy a na zobrazení depresivního života v domově důchodců to z vysoka kašle (přičemž v orginálu tohle zobrazené je a díky všemu tak vynikne), takže to vypadá jak od béčkové verze Spielberga Rona Howarda, ale zase na druhou stranu to má lepší zakončení a pointu, ve které to poselství, že věk je jen číslo, vyzní mnohem líp. Tož nevím, asi průměr, po filmařské a herecké stránce to má Spielberg tradičně slušné. (3*) DANTE - Začne to naprosto skvěle a taky nejasně v tom, o remake jaké povídky z Twilight Zone se bude jednat, jenže jak hlavní postava dorazí do toho domu, jde to celé do háje. Asi to mělo být vtipné, ale mě to spíš přišla jako dehonestace originálu, ze kterého Dante udělal strašnou kravinu. (2*) MILLER - Po křídle letadla už naštěstí nepochoduje potomek opičáka a retardovaného eskymáka, ale příšera, co jako příšera skutečně vypadá, což je jenom dobře. A dobré taky je, že pasažéři letadla nejsou jen křoví, jako tomu bylo v originále. Jenže si nemůžu pomoct, ale Millerův akční styl režírování mi do toho námětu moc neseděl a díky tomu mi tolik nesedl ani tenhle segment. Verze ze Simpsonových u mě pořád vyhrává na celé čáře, ale i tak si myslím, že se ten remake povedl víc než originál. A není to jen mnohem líp vypadající příšerou, ale taky tím, že ta pointa vynikne značně víc. (3*) CELKOVÉ HODNOCENÍ - Je to dost průměrná antologie, která originální Twilight Zone sahá sotva po kotníky, nicméně kromě jedné nové povídky je z těch tří remakových jen jedna, která je lepší než originál (a to taky kvůli tomu, že originál strašně zestárl) a ty zbylé dvě se jejich kvalitám ani nepřibližují. Ale bylo zajímavé vidět jejich osmdesátkové podání, i když mě můj největší favorit celkem zklamal... 3* ()
Chcete se bát ? A máte fantazii ? Tak vstupte do nové dimenze, kde nic není nemožné - do "zóny soumraku", a sledujte čtyři tajuplné příběhy od slavných režisérů. Ocenění : Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films - Saturn ´84 (USA): - Cena pro nejlepšího herce (John Lithgow). - Nominace na cenu za nejlepší horor a pro nejlepšího herce (Scatman Crothers). Fantasporto ´84 (Portugalsko): Nominace na cenu za nejlepší film. Scénář : John Landis, Melissa Mathison, Richard Matheson, Jerome Bixby a George Clayton Johnson. Povídkový film, složený z několika fantastických povídek, jejichž režiséry jsou John Landis, Steven Spielberg, Joe Dante a George Miller. V každé z povídek zažívají jejich hrdinové neskutečné, podivné a někdy až hrůzyplné příběhy... ()
První povídka Johna Landise je skvělá (4,5*), výborný příběh, kterému seděl takto malý prostor, slušná depka, správný závěr, nutné morální poučení, že :-), takhle nějak si představuji, že by mohl vypadat i seriál z konce padesátých let, i když je to naivní. V dalších dvou segmentech nám ale režiséři Spielberg a Dante přichystali až nevkusně infantilní a pitvořící záležitosti, které s první povídkou vůbec nekorespondují, jsou to dost nepříjemné části bez potřebné kvality, i přesto, že obě mají docela zajímavý nápad, ale to není zásluha ani jednoho těch pánů (Spielberg 1*, Dante 2*). Poslední část George Millera pak napravuje celkový dojem a jako jediná má také náznaky scif-fi, je to slušné psycho, vždycky když jsem v letadle, tak mám podobný strach, že na mě něco vykoukne z poza okénka. Bylo to sice předvídatelné (závěr byl vyloženě obligátní v tomto typu filmu), nápad to má asi nejslabší ze všech 4 povídek, ale zpracování je sugestivní (3*). Celkově průměr. ()
Galerie (60)
Zajímavosti (9)
- 23.července 1982 zemřeli Vic Morrow a dva dětští herci, Renee Chen (6 let) a My-Le Dinh (6 let) při nehodě u natáčení. Zřítil se na ně vrtulník. (Chatterer)
- Když Anthony používá své schopnosti, zazní hudební doprovod z arkádové videohry Tempest (1983). (Chatterer)
- Film sa napriek tragédii podarilo dokončiť, ale tieň úmrtia troch ľudí nad ním zostal. Režisér John Landis celú udalosť prežíval najťažšie, keďže nešťastie sa stalo práve počas "jeho" príbehu. Psychicky sa zrútil, bral antidepresíva a celá udalosť sa negatívne podpísala na jeho kariére. (Zdroj: sme.sk)
1. Time Out (John Landis) (4*): Po skvělém i vtipném úvodu se dvěma chlápky na cestách (taky v režii Landise) zde začala rovněž poutavá mysteriózní povídka, podle všeho navíc natočena dle původního námětu. Hon na arogantního muže v několika volně proložených surrealistických variacích (od obyčejné hospodské party přes nacistické důstojníky až po Ku-Klux-Klan) mě bavil, ač k plnému nadšení ještě nějaký kus chyběl. 2. Kick The Can (Steven Spielberg) (4*): Prakticky jedinou malou vadou na této dobrosrdečné a neškodně sentimentální povídce o věčnosti dětské duše by mohlo být, že zde již nejde o původní námět, ale remake starší seriálové povídky. A tak navzdory několika dobře obměněným detailům v zakončení příběhu jde o zpracování sice důstojné, ale pro znalce původní povídky zároveň i trochu zbytečné. 3. It's A Good Life (Joe Dante) (2*): Jedinou věc, kterou jsem ocenil na Danteho povídce, je vypravěčský postup, jakým je legendární epizoda Zóny soumraku v nové podobě zpracována. Zatímco u Spielbergovy povídky znalec originálu ho snadno odhadne hned v první scéně, v tomto případě mě bavilo postupně hádat, z jaké původní seriálové předlohy tato povídka vychází. Dante zde chytře hází i falešné indice (zmíní se název města z epizody A Stop at Willoughby, příběh vypráví z pohledu mladé ženy na cestách, což připomene zase díl Hitch-hiker) a odhadnout originál jsem dokázal až v polovině povídky. Jinak musím říct, že osmdesátkové zpracování příběhu proniklé tehdejší popkulturou mi vůbec nesedlo. Ten příběh manipulujícího kluka s alegorií totalitní společnosti má dle mého názoru vytvářet děsivý pocit v člověku v první řadě z hlubšího zamyslení se nad rozehranými situacemi. To se zde žel moc nedaří, protože Dante tento remake hodně protkal mj. lacinými lekačkami s brakovými monstry. 4. Nightmare at 20,000 Feet (George Miller) (3*): Tak zde původní povídku v režii Richarda Donnera pro změnu vůbec nemusím, připadá mi již časem dávno vyčpělá a ono zpracování s plyšovým medvídkem na křídle letadla poněkud primitivní. O to víc mě překvapil G. Miller, jemuž se stejnou předlohu povedlo zpracovat v podobě celkem snesitelné hororové žánrovky. Jakkoliv nejsem příznivcem velkolepých triků, přehnaných efektů, bleskových střihů či roztřesené kamery a většinou mi nesedí, zde tyto prvky musím naopak i poměrně ocenit, protože mnohem více ve mě vyvolaly onu vnitřní nejistotu, zda viděný přelud za oknem letadla je skutečnost. Pomáhá tomu samozřejmě vybudování strašidelné atmosféry uvnitř letadla, v rámci níž nepůsobí přelud na křídle jako tolik špatný komiksový vtip a ačkoliv jsem závěrečnou pointu znal, tentokrát na mě dokázala i zapůsobit. SHRNUTÍ: Takže film obsahuje 1 novou povídku a 3 ukázkové remaky, z nichž jeden je zhruba stejně dobrý jako originál, ale svým způsobem trochu zbytečný, druhý pak s použitím novších technologií téměř tristní a třetí zas ze stejného důvodu (vzhledem k obsahu povídky) mnohem lepší. Kdybych neznal původní seriál The Twilight Zone z let 1959 – 1964 (jak ho zde asi nezná řada lidí, jelikož v česko-slovenském prostředí v TV nikdy neběžel), asi bych za ty povedené povídky, skvělý úvod a celkově pozoruhodný koncept filmu zaokruhlil hodnocení na 4 hvězdičky. Jenomže s jeho znalostí beru tento celovečerní film pouze jako zajímavý bonus, k němuž se narozdíl od řady původních TV povídek asi znovu nevrátím. [65%] () (méně) (více)