Zahrada
Obsahy(1)
Jednoho rána jdou čtyři kluci do školy. Ovšem je veliká mlha, která je hustá jako mléko. Je tak hustá, že se v ní snadno sejde z cesty. Tohle se bohužel stalo i klukům a zabloudili k tajuplnému vchodu do ještě tajuplnější zahrady, kterému neodolali, ačkoliv již měli být ve škole. (zdeny99)
Recenze (16)
"Usínám a chtěl bych se vrátit o nějakej ten rok zpátky, bejt zase malým klukem, kterej si rád hraje...". Tak usínání je trochu umocněno vínem, ale o to více si užívám kouzelné zahrady - zahrada, kucí a kocour. Ano, kouzelné - jak jinak (Pojar a Trnka). ()
Volné pokračování Pojarova ´Milovníka zvířat´ a první z příběhů o partě kluků, kteří podnikají výpravy do tajemné zahrady na kraji města, kde žie nevrlý kocour, učená velryba a jiné bytosti. Velmi zábavné, plné hlášek, trochu to poetikou, stejnou animační technikou a animacemi v bublinách připomíná jinou "pojarovku" ´Pojďte pane, budeme si hrát´. ()
Kde se ta zahrada vzala? Proč se z malých pejsánků stali obrovští, nezbední sloni? A proč naopak z malého koťátka vyrostl jen nevrlý kocour? To vše nezbývá než objevit čtyřem uličníkům, jimž se cesta do školy poněkud zkomplikuje, kteří vyprázdní své kapsy, znepřátelí si kocoura a rozbrečí čyři lidumilné slony. Nepřekonatelná zásobárna poetiky toho nejkrásnějšího dětství, vyšperkovaná kouzelnými dialogy i situčním humorem. ()
Zahrada rulezzz ()
MILOVNÍK ZVÍŘAT zahradu vytvořil a "páni kluci" v díle O TÉ VELKÉ MLZE zahradu objevují. Snímek je výborně zpracován a obsahuje perfektní hlášky a gagy, kterým se zasměji děti i dospělí. Děj v mnoha snímcích Břetislava Pojara si pomyslně rozděluji na dvě části: V 1. části se odvíjí klasický a vcelku realistický příběh čtyř malých "škrčků", kteří mají své představy o světě, sny, trable etc. Ona 2. část je pak charakteristická jakousi "cirkusovou estrádností", nekonečnou hrou (nejen dětské) fantazie, jenž v určitých momentech hraničí až s fantasmagorií. Poznámka: Loutková forma ZAHRADĚ neskutečně sluší. ()
Další lahůdkaod Pojara. Mňam. ()
42nd KVIFF 2007 - TRIBUTE TO BŘETISLAV POJAR - Pocta Břetislavu Pojarovi ()
První z příběhů o zahradě s klukama. Zpočátku mystický a tajuplný, záhadný, se zajímavou atmosférou, a přitom dětsky poetický a hravý. ()
Krásný příběh o partě kluků, kteří při cestě do školy zabloudí v mlze a ocitnou se před zapomenutou zahradou. Už jen ta část, kdy se snaží otevřít branku a neustále jim do klíčové dírky padají všemožné věci, mě dokázala zaručeně rozesmát. Perfektní je také dabing a animace. ()
Jak bych potřeboval své vlastní strážné slůně při cestě do práce. Sním, sním, cestuji fantazií...a najednou začátek pracovní doby. ()
Geniální! ČT 1 by to mohla dávat jako večerníček - hned bych koukal! Výborná animace a hlavně ta atmosféra která doprovází všechny díly je opravdu kouzelná. Navíc sou tam bezvadně udělané "myšlenky" když někdo něco vymýšlí nebo na něco myslí. Jsou sice animovany ručně ale smíchy se člověk neudrží. A nad tímhle vším ale stojí jedna z nejlepší animovaných postaviček v našich seriálech. Kocour - takový český Tom, který partičce kluků ( mimochodem skvěle namluvených - hlavně Janžurová ) dělá naschvály,žije si v zahradě a má výborné hlášky! Myslím si že zahrada dostane prostě každého a tento díl považuju vůbec za to nejlepší co česká animátorská tvorba dokázala. ()
Staré české pohádky mají své kouzlo, díky Bohu, za ty dary. ()
Úvodní mlha na cestě čtveřice kluků do školy je spouštěčem sledu dadaistických událostí a jevů - od radostného naházení všech věcí do zámku a odemykání parníkem-harmonikou přes cholerického kocoura až po kvarteto slonů, které děti začne stalkovat při pospíchání do školy. Ani pan učitel se na počtech moc nevycajchnoval, zadává jim totiž příklady s triviálně "postupkovými" řešeními 3, 4, 5. "V takové mlze snadno cestu ztratíš a sejdeš na jinou. Ale... proč ne: nakonec všechny někam vedou a na konci každé něco čeká." ()
Stejně jako u Zahrady musím zopakovat, že mi nesedí ty loutkové postavičky. Přijde mi to strašně ponuré. A to je škoda, když má jít o rodinnou záležitost. ()
Druhý díl se nese v krásně poetickém duchu dílu předchozího. Nemohu si pomoct, ale opět na mě dolehlo cosi jako pohlazení po duši. Je to milé a i ty nadávky starého kocoura ve smyslu "Vy kbelíci! Vy lívanci!" působí úsměvně v kontrastu s dnešní dobou. ()
Reklama