Režie:
Mark HermanScénář:
Mark HermanKamera:
Benoît DelhommeHudba:
James HornerHrají:
Asa Butterfield, Jack Scanlon, David Thewlis, Vera Farmiga, Rupert Friend, Richard Johnson, Sheila Hancock, Cara Horgan, Amber Beattie, David Hayman (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Osmiletý Bruno žije se svojí rodinou v Berlíně, kde má i spoustu přátel. Jednoho dne se ale musí rodina přestěhovat, protože Brunův otec, nacistický voják, dostal novou práci na venkově. Nový domov je chladný a plný nacistických vojáků, a protože v okolí nikdo jiný nežije, vypadá to, že Bruno nové kamarády jen tak nenajde. Hned v první chvíli si ale všimne „farmy“, na kterou vidí ze svého okna. Farma je ve skutečnosti koncentrační tábor... Bruno se stále nudí, rád by vyrazil někam ven, ale smí být pouze před domem. Brunova sestra Gretel tráví hodně času s nacistickým vojákem Kotlerem. Jednou Bruno náhodou objeví cestu z domu. Také si všimne černého kouře, který vychází z „farmy“, pak upadne. Pomocník Pavel Bruna ošetří a jeho matka mu za to poděkuje. Pavel býval kdysi lékař, teď škrábe brambory. Brunovi se podaří zmizet z domu a na svojí výpravě narazí na tábor, za jehož plotem sedí osmiletý chlapec Shmuel. Bruno se s ním skamarádí a chodí ho často tajně navštěvovat. Bruno pořád nechápe, kde to vlastně Shmuel žije, ale ví, že je Shmuel Žid. Dvakrát týdně mají Bruno a sestra domácího učitele, který je učí nacismu. Z malé Gretel se stává nacistka a věří v Hitlera, její matka je z toho v šoku... Za Brunem a jeho rodinou přijede na návštěvu děda, babička odmítla přijet, protože je proti tomu, co její syn dělá. V den slavnostní večeře se Brunova matka dozví, že je tábor vyhlazovací a s manželem se hrozně pohádá. Od té doby se Brunova matka chová jinak. Na večeři se voják Kotler prořekne, že jeho otec utekl ze země, protože nesouhlasil s tím, co Hitler dělá. Brunův otec to slyší nerad. Kotler je z rozhovoru velmi nervózní, a když sluha Pavel omylem rozlije víno, Kotler ho na chodbě umlátí k smrti. Gretel pak řekne Brunovi, že „farma“ je pracovní tábor a že Židé jsou nepřátelé. V domě se chystá promítání a slavnostní večeře a Shmuela poslali, aby tu leštil sklenice. Když mu dává Bruno jídlo a povídají si, přistihne je Kotler. Bruno Shmuela zapře... Brunův otec pak promítá lživé video o tom, jak krásné je to v táborech, a Bruno mu uvěří... Bruno chodí za Shmuelem každý den, ale ten tam není, až se jednoho dne zase objeví. Shmuel má poraněné oko, někdo ho zbil. Bruno se Shmuelovi omlouvá a on mu odpouští. Brunova babička zemřela během bombardování a na hrob jí poslal kytku i Hitler. Brunova matka chce kartičku s jeho podpisem sundat, protože ví, že by ji tam babička nechtěla, ale Brunův otec jí to zakáže. Brunovi rodiče se pak doma pohádají, Brunova matka nazve svého manžela nestvůrou a chce i s dětmi pryč. Brunův otec tedy dětem oznámí, že se budou druhý den stěhovat. Bruno tu ale chce zůstat... (TV Prima)
(více)Recenze (1 094)
Po dobu sledování mi hlavou proudilo několik neodbytných myšlenek na jisté nepravděpodobné detaily. Určitě by rodiče nepostřehli, že se jejich dítko často někam vytrácí, ačkoliv sami nechtějí, aby chodilo byť jen dozadu na zahradu? Určitě by si ostraha koncentráku nevšimla, že za plotem pravidelně sedává jakýsi kluk a dokonce předává věci někomu uvnitř? Budiž... Titulní story se soustředí především na kontrast dětských ideálů s fašistickým hnusem a nechává malého Bruna, dosud neznajícího záměry této ideologie, objevovat kruté fragmenty reality válečného Německa. Dětské oči neodliší žida, vidí kamaráda; rodiče zase nemohou přiznat, že jsou zrůdy, jakkoliv oddaně kráčející za velikostí říše. Bruno naivně věří všem pozitivnějším projevům, jež zaslechne či spatří a postupně ve strachu zjišťuje, že je něco špatně. V několika momentech pak film poukazuje na další bolestný fakt: i dobrá bytost se může změnit ve zlou, pokud se bojí a skutečnosti jsou jí předkládány nepříjemným způsobem - viz scéna s čištěním skleniček. Nevyrostla by z Bruna další zrůda, pokud by v podobném prostředí dospěl? A nebyla by ani potřeba vštěpovat mu říšská pravidla... Největším kladem filmu je však pozvolně houstnoucí atmosféra. Idylický začátek je narušen prvními podezřelými mraky tmavého kouře v povzdálí a když se synek nacisty spřátelí s malým židem, definitivně se pověsí do vzduchu předzvěst nešťastného konce. -----SPOILER----- V momentě, kdy Bruno poprvé zmíní myšlenku o podkopání plotu, mě nepříjemně zamrazilo v zádech, jelikož očekávání zlého konce náhle nabylo podstatně extrémnějších rozměrů. Závěr vypovídá jasně - pokud ve vědomí zkaženosti vlastních činů zatajujeme nějaké to svinstvo, může se stát, že takové svinstvo nečekaně kousne i ve vlastních řadách. Dvojnásob to bolí v případě, kdy je obětí člověk, jenž utrpěl pouze díky hříchu svých bližních... ()
Vzhledem k tématu až překvapivě komorně zpracované drama, po většinu stopáže jsem nevnímala snahu šokovat nebo citově vydírat. Děj má poměrně široký záběr, nechá diváka nahlédnout do osudů a duší takřka všech zúčastněných - od osmiletého Bruna, zmateného, tápajícího v realitě, přes jeho rodiče - ambiciózního otce a hroutící se matku, zfanatizovanou sestru, zdánlivě hrdého dědu a otevřeně pohrdající babičku, frustrovaného, agresivního důstojníka se "škraloupem", až po někdejšího lékaře Pavla a malého, utrápeného Shmuela. Nejvíce prostoru má samozřejmě Bruno a jeho složité hledání dobra a zla. Dětské postavy působí velmi realisticky, nejsou nadány kdovíjakou inteligencí, chovají se přirozeně - zvláště Bruno. Najdou se i chybky - kupříkladu mi "farma" přišla dosti málo střežená, když tam chlapci mohli takhle pospolu vysedávat a žvanit. Po většinu filmu jsem zvažovala hodnocení do 70%, pak přišel konec a já jsem jen nevěřícně zírala... no, není to americký film, závěr rozhodně nebyl lacině zbagatelizován. 79% ()
Tento film je zvláštní... Je to vykonstruovaný a na učebnicových poučkách (holocaust je zlo, koncentrační tábor je peklo, náckové jsou zrůdy) postavený film, který hraje pouze na jedinou strunu, a to vyvolat lítost nad osudem dětí ve válce. Na tom by nebylo nic špatného: Např. Hrob světlušek je na této snaze postaven celý, jenže činí tak v natolik koncentrované a vypravěčsky precizní podobě, že to má skutečně devastující účinky (podobně v Život je krásný). V případě Chlapce v pruhovaném pyžamu je ale úvodní hodina pouze přípravou na závěrečnou pointu, jejíž efekt je vlastně celým smyslem filmu. Odjinud povypůjčované prvky nacistické tématiky (často nelogicky pospojované) a snaha o jejich (ne moc přesvědčivé) zobrazení očima osmiletého chlapce vytváří pouze další komerční produkt, který by se mohl prodávat jako "instantní holocaust pro maminky na mateřské". Protože přesně takový účinek má: Dojme! A díky tomu závěru opravdu hodně. Jenže to je všechno! Nenese žádnou jinou myšlenku, je pouze efektní. SPOILER: Měl jsem dokonce pocit, že ten závěr v divákovi vyvolá lítost nad smrtí Bruna a Schmuela, ale k vyhlazení 6E6 Židů divák zůstane víceméně lhostejný KONEC SPOILERU. Navzdory tomuto všemu jsem ale film strávil velmi dobře a vlastně se mi líbil. V tom je ta zvláštnost, zmiňovaná v první větě komentu. Líbil se mi představitel Bruna, líbila se mi plynulost vyprávění a neokázalost produkce. Nenudil jsem se. Trochu se to spolu bije a vytváří podivné napětí: Na jednu stranu si film "nechce" na nic hrát, na druhou stranu vypráví o holocaustu. Lze natočit odpočinkový/oddechový film o genocidě? 3 1/2* ()
3* jen za ten konec, jinak podprumerny snimek. ()
Za nevědomost a dětskou naivitu se někdy platí...někdy i tím nejcennějším, co člověk může nabídnout. Chlapec v pruhovaném pyžamu je velmi silný příběh s mnoha působivými okamžiky, kdy člověku zůstává rozum stát nad tím, co jsou lidé lidem schopni činit za úklady. Fanatičnost, nevědomost, naivita a přátelství, to je to, co Hermanův snímek vystihuje nejlépe. Celkové své hodnocení (4,5*) zaokrouhluji na 5*. Co mi nesedělo: Na začátku filmu, když se koná rozlučkový večírek ve vile důstojníka, můžeme v pozadí slyšet jazzovou skladbu, což se mi zdá přinejmenším podivné. V nacistickém Německu byla černošská hudba těžko přijatelná, obzvláště pak v takto vysoce postavených kruzích. Stejně tomu je v případu, kdy v jedné z následujících scén slyšíme anglicky zpívanou písničku..Za války? Za přítomnosti tolika německých - fanatických - důstojníků? No, nevím, trochu mě to zarazilo. ()
Několik kamarádů tento film hodně silně vychvalovalo, a tak jsem se na něj těšil. Téma je to opravdu výborné, o tom netřeba diskutovat. Ovšem to zpracování už pokulhává. Hlavním problémem je, že film nepůsobí vůbec věrododně, je plný nemožných situací a celý děj je až neuvěřitelně strojený a hnaný do napínavého finále, které vůbec nepůsobí přirozeně. Režisér chtěl prostě za každou cenu diváka odrovnat, ale otrlejšímu divákovi je jasné, že to je strašně umělé. Ocenit se musí dětské herecké výkony obou chlapců - to byla vážně paráda! Hudba stála taky za to, ale co je to platné, když film nepůsobí tak, jak by měl. Toto téma šlo zpracovat rozhodně lépe! 60% ()
Ach ta sladká dětská nevědomost. Mám zvláštní pocity, když se dívám na podobné filmy, takové divné pocity jsem měl i při návštěvě v polské Osvětimi. Nedokážu si představit, co se tam všechno muselo každý den dít. Takovýhle konec jsem nepředpokládal a dost mě to vzalo. Velmi působivý snímek. ()
Nenápadný snímek, který ale poměrně bez problému dokáže rozčeřit hladinu emocí a diváckého prožitku. Hlavní myšlenka je sice hodně naivní a rodinné pojetí ve spojitosti s hlubokým etickým námětem silně povrzává, ale způsob, jakým je příběh vyprávěn a gradován, vše bohatě vynahradí. Thewlis a Farmiga výborní, Horner tradičně exceletní. Depresivní a šokující konec jen tak z hlavy nevyženu..80% ()
Chlapec v pruhovanom pyžame je príbehom jedným z milióna. Veľmi citlivým spôsobom rozpráva o holokauste a celkom odlišne, než na aký sme boli doposiaľ zvyknutí. A to očami dieťaťa. Kamera a strih sú precízne dolaďované hudbou. Hoci Chlapec v pruhovanom pyžame nesiaha na úroveň ani na úspechy klasiky ako je Schindlerov zoznam či Život je krásny, svojím spôsobom však prináša nový pohľad na ostrieľanú tematiku a originálne spracovanie si zaslúži divácku pozornosť. ()
SS velitel si převeze svoji rodinku sebou do svého nového působiště, kde má na starosti vyhlazovací koncentrační tábor. Rodinka sice bydlí ve vile na místě odlehlém od baráků, plynových komor a komínů krematoriií přesto však z části jednoho oken vily je na část tábora vidět. Zájem to způsobí u velitelova malého syna a ten si posléze najde i skrytou cestu přes zahradu k táborovému oplocení. Zde se skrze ostnatý plot seznámí se stejně starým židovským chlapcem a hoši se spřátelí. Velitelův syn samozřejmě nemá nejmenší ponětí o tom, co se v táboře děje a k čemu slouží. Dětská bezbrannost a naivita je zde hlavním hnacím motorem filmu, který není až tak o koncentračním táboře jako např. Šedá zóna ad. O těchto synových aktivitách velitel tábora nic neví a to, že syn mu chodí za vězni zjistí v šoku až ke konci filmu. Shovívavě opomenu zpracování tábora, zejména pak jeho oplocení a možnosti se do něj či z něj dostat. Stejně tak absenci stráží v klíčových momentech filmu. Faktem je, že posledních 20 minut filmu jsem ani nedýchal a po skončení závěrečných titulků jsem němě zíral na černou obrazovku a sledoval jak mi buší srdce a hučí v hlavě... ()
50% kniha mohla být skvěla, avšak film mi příjde takový nahraný, libivě načinčaný, bez hlubšího procítění a důvěryhodnosti. Značné zklamání. ()
Predovšetkým skvelý Asa Butterliefd. Inak zaujímavý, silný, smutný, svižný, dobre obsadený, hudobne ozvučený (tradične dobrý klavír Jamesa Hornera vo vzduchu vznášajúci emócie a utrpenie z druhej svetovej vojny), skromný, pekný a vierohodný výpravou a kostýmami. Taký je Chlapec v pruhovanom pyžame! 80% - 4* ()
O filmu s podobnou tématikou se snad nedá napsat, že je špatný. O Chlapci v pruhovaném pyžamu to ani psát nechci a nemůžu, ač musím uznat že mě trochu zklamal. Filmy a dokumenty z prostředí koncentračních táborů mě vždy bavily, no to zní blbě, tak spíš se mi líbily, no to je jěště horší, prostě mě zajímaly. Člověka totiž nikdy nepřestane fascinovat jak bylo něco takového vůbec možné. Chlapec ukazuje "válečné" hrůzy jak je můžou vidět naivní a nevinné dětské oči, což mnoha scénám dodává na intenzitě víc než kdybychom viděli otevřené násilí (smradlavý kouř, Pavel co byl dřív doktor, ale nechal toho a teď loupe brambory). Jenže právě díky tomu film nějak klouže po povrchu a svým způsobem zůstává jen obyčejným klasickým příběhem o tom, jak si bohatý znuděný kluk našel chudého "podivného" kamaráda, se kterým se tajně stýká navzdory všem, což nakonec vede k problémům. Ano, zde se nám na patro neustále lepí odporná pachuť holocaustu podpořená druhou, dospěláckou dějovou linií a celé je to završeno dechberoucím závěrem, ale až na některé okamžiky tomu chybí hloubka a síla tématu. ()
Prečítal som si knihu. Zistil som, že film v jej prepise príliš dobrým nie je. Vlastne skôr zlým. V rukách mi tak zostáva len gýčová variácia Princa a bedára na tému holokaust (čítaj žmýkanie sĺz), ktorú neospravedlňuje ani detský pohľad, a nevylepšuje ani kamera a vierohodné herecké výkony. Smutné a sklamané vytriezvenie. 60% ()
Málo děje, ovšem Mark Herman mnohé zachraňuje a soundrack je taky povedený. ()
po trochu očekávaném konci jsem stejně pár okamžiků jen tiše zíral a znovu si promítal ten lehce maloprincoidní děj... komorní výjev hrůz války sledovaný naivníma očima osmiletého chlapce je velmi neokoukaný (alespoň tedy mnou) a to mu dodává prostě šťávu, jen mě trochu mrzelo, že němce hráli anglicky mluvící herci... člověku to tahá za uši prakticky celou dobu, za to bohužel musím na 80% ()
Musím vyslovit naprosté absolutorium.To je přesně způsob, jak nejpůsobivěji vyprávět o holocaustu. V závěru člověk neví, jestli má více přát nevinnému klukovi, aby přežil, nebo jeho rodičům, aby se vymáchali ve vlastní tuposti víry ve svou nadlidskost. Je jedno, jestli ji aktivně vytvářeli, jako Brunův otec nebo se tvářili, že nevidí, nechápou, nevědí. Chvíli mi trvalo, než jsem závěr autorů filmu přijal za svůj, ale pak jsem uznal, že lepší pointa se opravdu nenabízela. ()
Ze začátku to vypadá jako naprosto normální film. Postupně to graduje a finále je dechberoucí. Vtáhlo mě to do děje i přesto, že jsme na tom byli se školou a většina nižších ročníků se tam hlasitě vybavovala. Balíček kapesníků si k tomuhle vemte povinně. 4* ()
Viem, že veľké množstvo ľudí ocení (narozdiel odomňa), že film prespríliš netlačil na city diváka, no mne by to vcelku vôbec neprekážalo a možno práve vďaka tomu mohol byť pôžitok zo sledovanie ešte o niečo väčší. I tak sa ale jedná o mimoriadne kvalitne odsýpajúcu hodinu a pol, ktorá nejedného z vás chytí za srdce. ()
Válečný film bez bojů. Prostředí genocidy Židů za WWII očima dětí. Tohle už v podstatě samo o sobě říká, že se jedná o příběh s realitou neslučitelný. Je to tak. Samotný závěr to jen podtrhuje, což filmu dost ubírá po emoční stránce, no i přes to jsem se při sledování hodnověrných herců. speciálně těch dětských, bavil čtyřhvězdičkově. Beru to jako takový malinký fantasy pro děcka, no kdybych měl regulérně zhodnotit reálnost celého tohoto story spolu s charaktery některých postav, tak by to byly tři hvězdy jak vyšitý. Každopádně Chlapec je mnohem lepší než Zlodějka. 75% ()
Reklama