VOD (1)
Epizody(328)
-
Jósei no šippo (E01)
-
Karjú to saru to uši (E02)
-
Sennjú sejo!! Everlue jašiki!! (E03)
-
Dear Kaby: Šin'ai naru Kaby e (E04)
-
Joroi no madóši (E05)
-
Jóseitači wa kaze no naka (E06)
-
Honó to kaze (E07)
-
Saikjó team!!! (E08)
-
Nacu, mura o kú (E09)
-
Nacu vs. Erza (E10)
-
Norowareta šima (E11)
-
Mūn Dorippu (E12)
-
Nacu vs. hadó no Júka (E13)
-
Katte ni šijagare!! (E14)
-
Eien no mahó (E15)
-
Galuna-tó, saišú kessen (E16)
-
Burst (E17)
-
Todoke, Ano Sora ni (E18)
-
Chenjiringu (E19)
-
Nacu to dragon no tamago (E20)
-
Júki no šihaiša (E21)
-
Rūshii Hātofiria (E22)
-
15 fun (E23)
-
Sono Namida o Minai Tame ni (E24)
-
Ame no Naka ni Saku Hana (E25)
-
Honó no cubasa (E26)
-
Futari no dragon slayer (E27)
-
Fearī Rō (E28)
-
Ataši no kecui (E29)
-
Next Generation (E30)
Obsahy(4)
Lucy je 17letá dívka, která touží stát se plnohodnotnou čarodějkou. Na své cestě potkává zvláštního chlapce jménem Natsu, který je členem neblaze proslulého čarodějného cechu Fairy Tail. Díky Natsuovi se Lucy stane členkou cechu, kde společně s Natsuem, Grayem, Erzou a Happym vytvoří nejsilnější tým. V tomto složení zažívají při plnění různých úkolů mnohá dobrodružství. (Hanyou)
(více)Videa (1)
Recenze (71)
Tento animovaný seriál ma zaujal akousi zvesťou o vyobrazení magického sveta. Rýchlo som však pochopil, že na to aby som v ňom mohol bádať, potrebujem oveľa viac trpezlivosti, než naozaj mám. Seriál v mnohých smeroch postráda originalitu, kúzla vôbec nepôsobia impozantne a celé prevedenie je zľahka zabalené do infantilného obalu, ktorý v porovnaní s iným anime tentokrát dráždi. Najväčším problémom sa mi zdá fakt, že hlavné postavy ani vlastne nemajú cieľ, pre ktorý by dané dobrodružstvo podstúpili a iba tupo predstierajú svoj vyšší účel pod záštitou ich slávnej guildy. ()
Vizuálne sympatická a hudobne perfektná show, ktorá má však viac obsahových dier, než akékoľvek iné nekončiace battle shounen anime. Ono by mi ani tie súboje, nad ktorými vždycky zvíťazí priateľstvo a silnejšie emócie nevadili, avšak nikdy som nevedel prísť na chuť tým skokom z komédie do akcie, z akcie do "hlbokých" motivačných rečí a naspäť do komédie, apod. Občas, akoby seriál sám nevedel, čím chce byť, čo chce vlastne povedať a pre koho je určený. Dobre, na to posledné už odpovedali zaryté násťročné fanúšičky, ale aj tak. Občas to malo svoje cool momenty a nespochybňujem potenciál toho stále želaného konceptu, lenže tá zbytočná vata okolo toho, nelogické súboje, oživovanie postav a nevtipný humor čo ide ruku v ruke spolu s fanservisom celkový zážitok strašne kazia a nenapomáhajú tomu ani doplnkové epizódy a stále sa opakujúci dej. Škoda, pretože ten výborný soundtrack si zaslúži omnoho viac. ()
Zpočátku mě to tolik nezaujalo, teprve až postupem času si mě to začalo získávat víc a víc. Především napětí mi tak nějak chybělo, což se pak změnilo a každou další bitvou to bylo napínavější. Co se mi hlavně líbilo, byly postavy. Mým oblíbencem je už od začátku Natsu, na Fairy Tail je ale hlavně super,, že čím víc dílů jsem měla nakoukaných, tím víc se začal prohlubovat můj vztah k jednotlivým postavám a tudíž i k celému seriálu. Humor tu nechybí, u nějakých scének se dá dobře zasmát a rozhodně se u toho dá zabít spoustu času, protože od toho nejde odejít. ()
Vydržel jsem přesně 2 díly. Není to strašné a dementní jako Pokémoni (i když se tu taky vyřvávají blbé názvy technik), ale jen neskutečně jednoduché a triviální. Ať už po dějové stránce, nebo (nejspíš v budoucnu) vývoji postav. Prostě šablonovitá záležitost, kterou můžu doporučit tak maximálně lidem do 15-ti. - 50 % ()
Galerie (2 062)
Photo © TV Tokyo
![Fairy Tail - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/576/165576415_827741.jpg)
Zajímavosti (9)
- Lucyina sférická duše Plue je původně postavou manga od stejného autora Hira Mashima "Rave Master". (Ivanka...)
- Seriál je založený na manga předloze, kterou od roku 2006 kreslí a píše Hiro Mašima. (koxin)
- Pečlivý divák může v každém díle spatřit minimaskota ukrývajícího se na pár vteřin náhodně v příběhu. Příkladem je japonský králíček vykukující za stromem či vznášející se medvídek v lacrimě. (Leachim_)
Po zhlédnutí prvních třech dílů jsem Fairy Tail odsoudil jako hloupou záležitost čistě jen pro náctileté dívenky okouzlené světem anime, která pro každou dívenku nabízí alespoň jednu klučičí postavu schopnou pravidelně ji přivést do stavu vrcholné blaženosti a touhy ventilovat všemožné topic i off-topic fóra obrázky a žvásty o oné oblíbené postavě, nastavit si na plochu její tapetu etc. Přemíra rádoby vtipných momentů a klišé tomu taky zrovna moc nepřidala, proto jsem seriálu moc nevěřil a k dívání se na další díly přistupoval s lehkou skepsí. Podobně smíšené pocity ze začátku jsem měl například u Soul Eatera, kde jsem taky nějak po třech dílech odsoudil seriál jako magořinu určenou pro těžko popsatelné publikum, ovšem později jsem si jej docela oblíbil. U Fairy Tailu sice počáteční skepse postupem času začala pozvolna opadávat, nikdy však neodpadla úplně. Potěšilo mě, že Fairy Tail nabízí hlavní postavy, které sice nejsou po stránce vlastností a významu kdovíjak výjimečné, avšak dokáží si získat divákovy sympatie a umí seriál táhnout. Co zvlášť oceňuji je fakt, že žádná z postav netrpí komplexem méněcennosti, jenž by postupně odbourávala (z úplného loosera na začátku, který se ustavičně utápí v nešťastných vzpomínkách z minulosti, se postupem seriálu stává za pomoci přátel prvotřídní hvězda), ani příliš otravným egoismem à la Black Star z výše zmíněného Soul Eatera, ba dokonce jsem zatím nenarazil na typ otravné a neschopné slepice à la Sakura nebo Orihime (Lucy je bez problémů snesitelná). Postavy jsou sice sebevědomé, ale sebevědomé takovým docela příjemným způsobem, že jsem si je dokázal oblíbit a vlastně jen kvůli nim i dokoukat seriál do konce. Nejraději jsem měl Nacua a Graye (heh, zajímavý to paradox; nejdřív jsem je odsoudil jako postavy ryze stvořené pro natěšené dívenky, ale ve finále jsem si je sám oblíbil... pche!), ale líbíly se mi i Happyho glosy. Co se humoru a hysterických výlevů týče – na to je potřeba si stejně jako u Soul Eatera zvyknout. Nebo alespoň já jsem si musel zvyknout. Jinak musím ještě vyzdvihnout hudbu, kde se jednak mísí různé motivy – keltská hudba, variace na různé klasiky (Offenbachův Orfeus v podsvětí mě snad ještě v žádném provedení nezklamal), pro Takanašiho tolik typické chorály, rock, mixy tohoto všeho... a dokonce ještě motivy ze soundtracku k Heroes IV. Ano, fajn, fajn, tak to by byly klady. Teď však přichází na řadu zápory, které v mém dojmu bohužel nad klady převažují. Začněme příběhem, který je značně rozkouskován, není celistvý a chybí mu nějaká sjednocovací linka, byť sebevíc tenká. Najít One Piece, stát se hokagem, porazit Arrancary – ne, něco takového tu prostě chybí. „V tomto složení zažívají při plnění různých úkolů mnohá dobrodružství”, píše se ve zdejší synopsi, ovšem spojení "zažívají mnohá dobrodružství" je moc málo. Zkrátka tu postrádám nějaký nadrámec, který by dával diváku významný důvod dívat se na seriál dál, případně nějaký příběhový domino efekt, kde by na sebe události jasně navazovaly a tvořily do sebe zapadající články řetězce. Ne. Děj Fairy Tailu vypadá asi takto: událost (ta předchozí je putna) – pauza – událost (ta předchozí je putna) – pauza. A tak dále. Příběh je natolik schematický, neoriginální a nepropracovaný, že bych si dokonce dovolil tvrdit, že při troše času a fantazie bych byl schopen vyjádřit obecným vzorcem náplň jednotlivých částí příběhu. A stejně jako stagnuje příběh, stagnuje i vývoj postav. Co vidím jako další problém, jsou souboje a záporáci. Je mi sympatické, že souboje nejsou natahované jak guma ve One Piece, ovšem jejich provedení je vyloženě tristní. Má se jednat o bojový seriál (rozuměj japonsky: šónen), ovšem pokud je cenzurována krev (při soubojích, kde se mydlí aktéři hlava nehlava, je vidět vždy jen pár škrábanců a odřenin), bojové klišé je přítomno v míře více než malé („... když jsem pořádně nasranej, porazím hravě úplně každého!”) a všechno zlé porazí síla přátelství, pak je prostě o napětí a poutavost soubojů nouze. Stručně a jasně, příběh a vývoj postav jsou hodné kvalit telenovely. Naprosto vážně. Když si pustíte třeba 5. a 120. díl, uvidíte jediný posun v tom, že přibyly nové postavy, jinak se nikam nic neposunulo. To je prostě špatně. A nebo ne, pozor, posunulo! –– 2* dávám za hudbu, hlavní postavy a humor. Zdejších 82% opravdu není moc adekvátních. () (méně) (více)