Režie:
Ron HowardKamera:
Salvatore TotinoHudba:
Hans ZimmerHrají:
Frank Langella, Michael Sheen, Sam Rockwell, Kevin Bacon, Matthew Macfadyen, Oliver Platt, Rebecca Hall, Toby Jones, Andy Milder, Kate Jennings Grant (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Jedna z největší kauz americké politiky málem vyšuměla do ztracena. Aféra Watergate, která odhalila rozsáhlé sledování členů demokratické strany a zneužívání moci ze strany vládnoucích republikánů, začala sérií investigativních reportáží v roce 1972. Další dva roky pokračovala několika soudními procesy a odsouzena byla i řada lidí z blízkého okolí prezidenta Richarda Nixona. V létě 1974 už zbýval poslední podezřelý, Nixon však projednávání kauzy v kongresu a možnému sesazení z funkce zabránil tak, že raději sám rezignoval. Viceprezident Gerald Ford pak bryskně zaujal jeho místo a obratem udělil Nixonovi milost. Zdálo se, že bývalý prezident stráví poklidný důchod v ústraní, aniž by kdy byl hnán k odpovědnosti nebo alespoň veřejně konfrontován. To by ovšem na scénu nesměl dorazit David Frost – populární britský moderátor a televizní osobnost, který navrhne natočit s Nixonem sérii rozhovorů o jeho působení v úřadě. K překvapení všech včetně samotného Frosta bývalý prezident na nabídku kývne. Snad proto, že Frosta vidí jako komedianta a slabého diskutéra, na kterém se může zahojit. Aniž by to tušili, oba tak vstoupí do souboje, ve kterém se hraje o celou jejich reputaci a vítězem se může stát jen jeden... Americký koprodukční film natočil v roce 2008 Ron Howard, jenž proslul právě napínavými životopisnými dramaty jako Apollo 13 (1995), Čistá duše (2001) či Rivalové (2013). Snímek vychází ze stejnojmenné divadelní hry a režisér si jako jednu z podmínek pro natáčení stanovil, že ústřední dvojici ztvární stejní herci jako na divadelních prknech. Role amerického prezidenta se tak ujal jeho krajan Frank Langella a proti němu stanul Michael Sheen jako britský moderátor. Známé tváře lze ale zpozorovat i ve vedlejších rolích – ve Frostově týmu se objevil například Sam Rockwell, Matthew MacFadyen nebo Oliver Platt, na straně Nixona pak stanul Kevin Bacon s Tobym Jonesem. (Česká televize)
(více)Videa (3)
Recenze (554)
Frost/Nixon je další z filmů týkajicích se americké politiky. Nedávno jsem mohl vidět film Milk, který byl z mého pohledu o hvězdičku slabší. Za to Frost/Nixon mi zlepšil náladu. Myslel jsem, že o Watergate už bylo natočeno tolik filmů a dokumentů, že už víc nelze ohledně tohoto tématu vytvořit. Ale zmýlil jsem se. Novináři Carl Bernstein a Bob Woodward přivedli Nixona k rezignaci, ale David Frost donutil Nixona říct, že zklamal americký lid a že to břímě ponese na zádech po celý svůj zbytek života. Ron Howard napravil svou reputaci po filmu Da Vinci Code a hlavní herec Michael Sheen mě překvapil svoji podobou skutečného Davida Frosta. Jak už u politických filmů bývá zvykem, tak se připravte na velké množství politických dialogů, které budete se zájmem hltat a fascinovaně sledovat slovní válku moderátora a bývalého prezidenta. ()
Velký zážitek. Z duelu Frost vs. Nixon sice vítězně odešel Frost, na plátně však můžeme za vítěze považovat dokonalého Franka Langellu. FROST/NIXON je báječný herecký koncert, druhak kvalitní a svižná rekonstrukce (žádné stoneovský 3-hodinový spektákl se nekoná) a do třetice velmi kvalitní drama, poslední hodinu ve které se odehrává interview jsem sledoval s hodně velkým napětím. 90% ()
Případnému zlatému paňácovi bych se vůbec nedivil. Duel Frost/Nixon je v tolika směrech do dokonalsoti dotažený film, až to u jinak bezkulého Howarda zaráží. Tady ale jako by vše konečně přesně zacvaklo na svá místa - skvělí herci (hlavně Langella a Rockwell, slizký Sheen imho nic moc), brilantní kamera, nevýrazná, ale perfektní režie a jako třešinka na dortu Zimmerova parádní vybrnávačka. 120 minut jsem na plátně vyloženě visel. Což se mi u politických dramat zas tak často nestává. Viz. přeceněná Královna. ()
Moderátor vs prezident. Súboj pred TV obrazovkami v priamom prenose. Frost má niekoľko pokusov aby prinútil rezignovaného Nixona, priznať sa ku kroku, ktorý radikálne verejne odmietal, napriek tomu, že celá verejnosť tuší, že je to holá pravda. Odpočúvanie konkurenčných demokratov, operácia zvaná Watergate. Posledné stretnutie, posledné minúty interview. Frost využíva slabú Nixonovu chvíľku a pravda je .... Z počiatku zdĺhavá dráma vyvrcholí v 5 minútovej výmene názorov, spŕške rýchlych slov kde totálne prevládnu emócie oboch strán. Vďaka záveru nadpriemerná dráma, ktorá hlavne zaujme ľudí obľubujúcich politické témy či zdĺhavé rozhovory. Ostatní strácate čas. ()
Nejde konkrétně o Nixona a rozhodně to není duel. Duel by znamenal komunikaci, možnost dorozumění na osobní rovině, a tedy životní naději. *** Tohle je mnohem misantropičtější, obecné podobenství o člověku, který vykonává moc, a přitom je dost moudrý, aby nežil jako otrok mechanických principů, ale vnímal jedinečnost, neposouditelnost každé situace. Takový člověk chápe i podmínky svého postavení – a svého prokletí. Nevyhnutným důsledkem pro každého velkého státníka je, že koná na úkor vyprávění – že s veřejností nemůže komunikovat svá rozhodnutí jakožto součást svého osobního příběhu – vždy bude zredukován, nikdy se nebude moci sdělit těm, k nimž může ze své pozice mluvit. Možnost být sám sebou mezi těmi, kdo o něm vědí, nepřímo úměrně klesá s rostoucím veřejným vlivem, a čím větší vliv, tím více povinností, úkonů, a tím méně času své konání vysvětlovat i těm nejbližším. Natož svůj příběh, své důvody, své vidění světa uhájit před masami. Nejmocnější člověk světa pak nemá z podstaty věci šanci zůstat v živém spojení ani s přáteli – leda se mlčky přítelem stane ten poslední, ten nejvěrnější spolupracovník, který mu u všeho byl po boku a vytrval, a v porozumění se stejně smí jen tiše doufat, protože na to všechno si říct, už nikdy nebude dost času – a odvahy riskovat, že ztratí i jej. Takový dluh nelze uhradit, ani po odchodu z výsluní. Člověk-konatel odchází sám s vědomím, že vlastní život ve skutečnosti prožil ve stínu, v samotě za reflektory. *** Film nemírně přesně zpřítomňuje okamžik, kdy to takovému muži naplno dochází – z politiky musel odejít, protože jeho konání nebylo pochopeno, a protože se nedokáže sdělit, nebude se tam moci ani vrátit, aby smysluplně pokračoval. Sám sebe přitom překvapí, když kývne na možnost rozhovoru (kterou mu tak absurdně naservíruje figurka anglického páska, moderátora ze zábavních pořadů, jenž nemá o ničem páru, nezná nic než televizi a k interview ho vedou naivní důvody a rozhodně není možné, že právě on by státníkovi mohl pokládat správné otázky – musel by si z něj důstojného protivníka do duelu teprve vychovat – a na to není v zábavním průmyslu prostor stejně jako v politice), jakožto na svoji šanci pokusit se lidem všechno říct, jak to bylo – překvapí totiž sám sebe, že v to ještě doufá, že by chtěl. Že pořád ještě v koutku cynické duše touží po porozumění, po blízkosti, po tom, aby ho někdo poznal. Když se to nepodaří, zůstává konečně zklamaný a smířený sám, svoje paměti pro veřejnost, k nimž se upínal, nechá sepsat tak, jak si to žádá lid a rádcové, a se svým příběhem a zbytkem sil odchází do ticha. *** Člověk se neubrání myslet na všechny velké státníky, od antiky po naši havlovskou současnost, kteří brali svou pozici jako úděl, jako nevyhnutnou zodpovědnost, a po nichž nám zůstávají cynické a filosofické texty o nemožnosti dorozumění, a nebo ani to. ()
Galerie (52)
Zajímavosti (13)
- Divadelní hra Petera Morgana "Frost/Nixon" měla premiéru v divadle Bernarda B. Jacobse na Brodway v New Yorku 22.4.2007. Uskutečnilo se 137 představení a byla nominovaná na Tony Award za rok 2007 jako "Nejlepší hra". (FilmFan24)
- Režírovat mohli Martin Scorsese, Mike Nichols, George Clooney, Sam Mendes nebo Bennett Miller. (HellFire)
- Jonathan Aitken, jeden z oficiálnych životopiscov Richarda Nixona, kritizoval film za zobrazenie opitého Nixona ako v noci telefonuje. Podľa neho sa niečo podobné nikdy nestalo. (Greenpeacak)
Reklama