Kamera:
Jukihiro MasumotoHudba:
Tomoki HasegawaHrají:
Romi Paku, Kaori, Anna Cučija, Aja Hirano, Džun'iči Suwabe, Tomokazu Seki, Hidejuki Tanaka, Ken'iči Ogata, Masaja Onosaka, Norio Wakamoto, Unšó Išizuka (více)Epizody(47)
-
Džošó: Nana to Nana (E01)
-
Koi? Júdžó? Nana to Šódži (E02)
-
Nana to Šódži, koi no jukue (E03)
-
Nana no koi, Nana no jume (E04)
-
Ren no jume, Nana no omoi (E05)
-
Juki no džókjó! Nana to Nana (E06)
-
Jasu tódžó! 707 gó šicu (E07)
-
Ičigo glass to Ren no hana (E08)
-
Nobu džókjó! Nana no uta (E09)
-
Bišónen Šin tódžó! (E10)
-
Sačiko, wazato da jo? (E11)
-
Kjú sekkin! Šódži to Sačiko (E12)
-
Sačiko no namida, Šódži no keššin (E13)
-
Šuraba no famiresu (E14)
-
Blast, hacu live (E15)
-
Nana no koi no jukue (E16)
-
Trapnest, live (E17)
-
Hači no inori, Nana no omoi (E18)
-
Nana no gohóbi (E19)
-
Kjú tenkai! Hači no unmei (E20)
-
Suite room no jume (E21)
-
Tanabata no negai, Hachi no koi (E22)
-
Dare ni mo watašitaku nai (E23)
-
Midareru Hači no kokoro (E24)
-
Kimagure de katte na otoko (E25)
-
Surečigau Hači to Nana (E26)
-
Hači no hoší mirai (E27)
-
Hači to Nobu, kjú sekkin (E28)
-
Aidžó hjógen no mondai (E29)
-
Kekkai girigiri, Nana no kokoro (E30)
Obsahy(2)
Holka, která se snadno zamiluje na první pohled, nesamostatná a bez životního cíle, a punkerka s těžkým dětstvím. Obě jedou do Tokia. Obě se jmenují Nana. Jedna jede za přítelem, druhá chce mít úspěšnou kapelu. I když mají úplně jiné zájmy a povahy, vytvoří si k sobě jisté sympatie. Ale jen co vystoupí z vlaku, jejich cesty se rozdělí. Ovšem osud tomu chtěl, aby se znovu setkaly při koupi bytu, kde se rozhodnou, že ho budou sdílet. Nana Osaki pomalu začne zjišťovat, že přátelství s dívkou je pro ni něco nového a vytvoří si k Hachi silné pouto. Možná to byl osud, ale rozhodně to změní jejich životy. (Baťka)
(více)Recenze (28)
Škoda maličkostí, které tu opravdovost občas rušily. Jinak se Nana stává jedním z nejlepších džosei, které jsem kdy viděla/četla. To prostě musíte vidět! Bolestně krásné jako sám život. ()
Obě jedou do Tokia, obě jsou mladé, obě se jmenují Nana. Tyto dvě dívky se spolu seznámí ve vlaku a náhoda tomu chce, aby se druhý den setkaly opět a začaly spolu dokonce bydlet. Divák se může nastěhovat k nim a sledovat jejich přátelství, lásky, práci, prostě život... Takhle nějak mohl vypadat seriál Beverly Hills, kdyby byl natočen inteligentněji a jako kreslený. Snaha o uvěřitelnost chování postav namísto laciné romantické naivity nám říká, že nesledujeme shoujo, ale josei. Snad jen ne vždy vhodně zapracovaný humor (např. výstupy Nany Komatsu - Hachiko) okrádá seriál o přirozenost. Obě Nany jsou poměrně věrně vykreslené čerstvě dospělé dívky, jedna zbrklá, užvaněná, trošku náladová, nepříliš zodpovědná, naivní... druhá mlčenlivá, občas výbušná, ale většinou "v pohodě", nadaná rockerka... obě citlivé, zranitelné, sympatické. Zpočátku se seriál pohybuje v rovině méně vážné. Problémy, které postavy řeší sice nejsou nijak nepodstatné, ale scénář jim hraje do karet, takže se vše většinou poměrně rychle vyřeší. V tuhle chvíli jsem seriál dosti podcenil a obával se průměrného slice of life josei. Ovšem v druhé půli mnohokrát idylka dostane řádně na frak - spousta lidí se asi neubrání slzám (já jsem cynik, ale i tak mě to dokázalo dojmout). Rovněž oceňuji, jak se seriál snaží najít pro ne vždy dokonalé a neustále škobrtající postavy pochopení. Inu, dospívání bývá leckdy trnité a to Nana dokáže ukázat dobře. Jednoduché sdělení, které říká, že být nezodpovědný se nevyplácí (a které IMHO v seriálu je), je nám řečeno bez toho, aby se postavám za jejich jednání dostalo morální ba moralizujícího odsouzení ve stylu: "Patří vám to, husy." Jak se říká, chybami se člověk učí, ale lépe je, jsou-li to chyby někoho jiného, nejlépe fiktivních filmových postav. Takové chyby přinášejí poučení bez neštěstí a když se k tomu přidá silný zážitek, který Nana nabízí, tak snad i ten výchovný aspekt přežijete, ba možná si ho ani nevšimnete. Nany se ovšem samozřejmě dostávají do neštěstí i bez vlastního zavinění. Posledních asi deset dílů jsem měl pocit, že autorům začaly docházet nápady, situace se v různých obměnách opakovaly apod.. Ač předloha stále neskončila, už se mi ve sledování Nany pokračovat (budou-li vůbec další série) nechce, bojím se, že příjemný pocit, který teď vcelku mám, bych si zkazil. BTW - pokud jste blázni do módy, možná se vám bude líbit už jen to, jak všechny postavy střídají různé hadříky. Nicméně v tomhle já kvalitu s jistotou posoudit nedokážu. Pro mě slabší ****, pro ty, kteří chtějí vidět, že dospívající japonci řeší mnohdy stejné problémy jako češi, snad i víc. ()
Jediný anime seriál, který se mi líbil. Nejdříve jsem viděla hraný film, do něhož jsem se zamilovala, a proto jsem neodolala ani seriálu. Film a seriál jsou sice rozdílná díla, ale obě si ode mě vysloužila nejvyšší hodnocení. I když první polovina byla dokonalá a ta druhá značně zaostávala, bavila jsem se výborně a ani si nepamatuji, kdy naposledy ve mně nějaký seriál vyvolal takové nadšení, které by mě nutilo pouštět si další a další díly. Celý děj se vlastně odehrává v hudebním průmyslu, mezi kapelami Blast a Trapnest a sleduje osudy dvou dívek, které se jmenují Nana. Jsou sice rozdílné, jak jen to jde, ale to hlavní je spojuje. Odcházejí do Tokia, aby šly svou vlastní cestou, mají své ideály, ale zjišťují, že vůbec není jednouché jich dosáhnout. Na druhou stranu jim ale jejich rozhodnutí přináší do života něco, o čem se jim kdysi ani nezdálo. Obě poznávají spřízněnou duši, zažívají vztahy, obě potkává úspěch, po jakém toužily, i když v trochu jiné podobě, než v jaké očekávaly. Nana je nezapomenutelný zážitek a jeden z nejlepších seriálů, co jsem kdy viděla. ()
Tak z tohohle se budu ještě hodně dlouho vzpamatovávat. Nebyl díl bez aspoň jednoho neskutečně silného okamžiku, scény, věty, slova nebo jenom pohledu.. Bylo to jako droga, nemohla jsem se přestat dívat. Teď, když už není na co, by se člověk nejspíš měl zaměřit na vlastní život. Ne, Nana.... ()
Jeden z mála seriálov (či už sú to hrané, či anime), ktorý vo mne vyvolal všetky možné pocity, na ktoré si len môžem spomenúť. Niečo také bittersweet sa ťažko dá opísať slovami. ()
Prvé cca 4 diely sa mi až tak nepáčili, avšak postupom času som si seriál obľúbil a to aj napriek tomu, že je z neho výrazne cítiť ženský rukopis a naivnosť. Môžu za to veľmi ľudsky napísané charaktery, dialógy, postoje, filozofia a situácie, ktoré sú ako opísané z vášho života. Vďaka tomu môžem o seriáli povedať, že je veľmi vzácny najmä kvôli realistickosti, ktorú v takomto meradlu nemožno vo filmoch vidieť často. Medzi pozitíva môžem zaradiť aj kontrast medzi vtipnými a vážnymi scénami, a taktiež aj to, že doslova každý diel má minimálne jednú veľmi silnú a plnohodnotnú scénu. Za veľké plus považujem aj soundtrack, ktorý perfektne ladí s určitými momentmi alebo monológmi postáv. Akurát animácia mi miestami (najmä pri humorných momentoch) nesadla, ale neprekážala mi a uznal som, že je k seriálu úplne vhodná. Solídne štyri hviezdy. ()
Pět zvězdiček tomu nedám ani omylem. Avšak musím říct, že ty čtyři jsou velmi silné. Hodně lidí tu už popsalo příběh, napíši tedy jen svůj postřeh ze sledování. Celý seriál jsem shlédl za 3 dny. Přivrtal mě k židli. Úžasná hudba, úžasné postavy. VELMI reálné chování a minimální nadsázky. Všechny postavy mi byly sympatické, něčím významné a jejich zpracování vynikající. Rozjíždí se to pomalu, komediálně, avšak co mě na tomto seriálu rozhodilo byla až moc velká změna tempa a nálady, poté, co se Hachiko dozví jednu věc. Vřele však doporučuji a dávám silné 4/5. ()
I když slabí než manga a pro mě i než první live film, přesto úžasné anime... ()
Nee, Nana.. hodně nostalgický coming-of-age seriál, který je plný propásnutých příležitostí, nesplněných snů a vyrovnávání se s realitou. Musím říci, že změna, která se odehrála někdy kolem třicáté epizody mi moc nesedla a velký odklon od vztahu Nany a Hachi, který byl do té doby jakýmsi ústředním motivem a tmelícím prvkem, seriálu neprospěl.. Každopádně se ale jedná o povedené a emocemi nabité anime, takže určitě doporučuji shlédnout.. ()
Jedna z mých nejoblíbenějších anime. > ()
S čistým svědomím nejlepší anime, které jsem zatím viděla. (asi na tom má podíl i fakt, že jsem přesná cílová skupina žánru josei) Tento krásný příběh o přátelství plný romantiky, hudby, drama, vtipu, dojemných scén a zvratů si mě získal už od prvního dílu a nepustil až do konce. Všechny postavy jsou pestré, propracované, zajímavé a hlavně realistické. Taky animace se trefila přesně do mého vkusu, i soundtrack se velice dobře poslouchá. 10/10 ()
Príbeh dvoch dievčat, ktoré sa stretnú a náhodou sa obe volajú rovnako a to Nana, ale sú naozaj veľmi rozdielne. Prvá je nebezpečná rockerka, ktorá pekne spieva a vie si povedať svoj názor a chce sa presadiť v kapele. Druhá je naivná dievčina, ktorá sa viac spolieha na mužov Obe hľadajú ako takú útechu u mužov, ale neskôr začínajú podporovať jedna druhú a tu začína ten hlavný zlom v ich priateľstve, keď sa ich cesty začínajú rozchádzať pretože každá chce niečo iné. Anime ja naozaj kvalitné a plné psychológie postáv, kde to vždy vyzerá, že vzťah dvoch "Nán" je niečo viac ako obyčajné kamarátstvo a to nemyslím v mileneckej rovine, ale skôr, že jedna druhú potrebujú a nevedia bez seba žiť. Jediné čo ako tak sa dá vytknúť je občas prešľapovanie na jednom a tom istom mieste a nie napredovanie v príbehu. Svedčalo by tomuto anime o desať dielov menej. ()
Nee, Nana... ()
Pro děvčata asi něco, co musí vidět pro mě celkem zajímavé anime s postavami, které když vidím co dělaj tak biju hlavou o stůl :D . Takové karieristické anime (budování pankové kapely) smíchané s romantickou stránkou. Napadá mě jedině srovnat s Nodame cantabile, které je trošičku o něčem jiném, ale jinak ve všem lepší :) 90% ()
Úžasné, neopakovatelné a… ze života. Dvě naprosto odlišné holky (jak vzhledově, tak i povahově) se náhodou sednou vedle sebe ve vlaku do Tokia, kam míří za novým životem. Jedna jede za přítelem, druhá rozjet hudební kariéru. Mají pouze jedno společné – obě dvě se jmenují Nana. Zde začíná příběh přátelství měnicí osudy jedné a druhé. Tak by se vcelku dala popsat zápletka anime, které vychází ze stejnojmenné mangy. Tu nijak nemění (jak se někdy stává), ale pouze přenáší do animované podoby. Nana je tak živoucí, jakoby převypravovala skutečný příběh, protože by každý mohl uvěřit, že se to skutečně stalo. Propracované dialogy, postavy, děj, zápletky, vtip i smutek, to vše tu najdete. Možná mužské publikum Nanu neocení tak jak ženské, ale i tak toto skvělé anime doporučuji všem. ()
lepsie 4*... koniec tomu pridal to lepsie... paci sa mi, ze je otvoreny... ale az ma to stve, ako je to otvorene... vlastne ani nevieme, co sa deje :D ()
NANA, hodně krásná vzpomínka, když jsem s anime teprve začínala. Ani na jednu z nich jen tak nezapomenu. Nana a Hachiko (Nana) mají u mně speciální místo, které si tvrdě vybojovaly. ()
Žánr šódžo je jeden z mála žánrů v anime, který opravdu nemusím. Snažím se čas od času dát šanci nějakému kousku z tohoto žánru, většinou jsem ale odešel se zklamáním a stále jsem čekal na něco, co mi ukáže, že i šódžo může být skvělé. A to něco se ukázalo. Nana stále pracuje se vším, co ostatní zástupci šódžo, ale vše dělá tak nějak opravdověji. Vše, co mi vždy na tomto žánru vadilo je zde upraveno do podoby, do které jsem si to vždy přál. Jako hlavní ukázku toho, proč je Nana jiná, vždy použiji hlavní hrdinku. Pro šódžo žánr je naprosto typická neuvěřitelně naivní dívka, která ale i přes svou hloupost a naivitu dosáhne svého a vždy nakonec skončí se svým milovaným, aniž by to nějak pořádně dávalo smysl a nakonec i doufáte, že se s tím dokonalým dohromady nedá, protože vám samotná existence hlavní hrdinky neuvěřitelně vadí (koukám na tebe Orange). Tady tomu není moc jinak. Hrdinka je stále neuvěřitelně naivní, ale oproti všem ostatním sériím za to musí zaplatit. Oproti klasické šabloně šódžo hrdinky, kde se svět tvaruje podle ní, je tady hrdinka právě do světa hozena a nemůže očekávat, že vše půjde podle jejího plánu. Na tento žánr má série opravdu temnou atmosféru a častěji zažijeme smutné, emotivní a silné momenty než momenty štěstí. Příběh nikdy neplyne podle vašich očekávání a v každý moment, kdy si o nějaké postavě řeknete, že už je dostatečně na dně vás tvůrci ujistí, že tomu tak opravdu není. Samotný konec byl naprosto geniální a nenapadá mě moc způsobů, jak lépe bych sérii zakončil. Postavy jsou tu takové, jaké bychom opravdu potkali ve skutečnosti. Nikdo tu není černobílý a každý má své klady i zápory. Každé z postav je věnováno tolik času, abyste si o každé mohli vytvořit obrázek a i na ty, které byste měli od začátku nenávidět, později zmůžete změnit názor. Vše je doprovázeno na první pohled klasickou, ale ve skutečnosti velmi zajímavou animací, která působí jako z typického šódžo, která je ale daleko temnější a tmavší, než jsme zvyklí. Do toho ještě skvělý soundtrack, který si rád poslechnu i nějakou tu dobu po dokončení (a ten první opening... aaah....). Všechno to dalo dohromady to nejlepší šódžo, které jsem kdy viděl a doufám, že na něco takového narazím někdy v budoucnu znovu. 8,5/10. ()
Silnou stránkou tohoto seriálu je příběh, který je až bolestně reálný. Vždy, než se na něj začnu znovu dívat, musím se na něj pořádně připravit, protože sledovat určité pasáže je pro mě jako návrat do minulosti. Způsob života hlavních představitelek a stejně tak i jejich povahy jsou naprosto odlišné, ale přesto se z nich stávají přítelkyně na život a na smrt. Společně ruku v ruce kráčejí po cestě životem, který jim ne vždy vychází vstříc. Zažívají nejrůznější zklamání, ať už se jedná o nevydařené vztahy, odmítnutí z vysokých škol, problém najít si práci, uskutečnit své sny i za cenu toho, že přijdete o osobu, která je vám nejdražší... Smutné, ale zároveň fantastické. Rockerka Nana je naprosto skvělá postava a její životní příběh je tím největší skvostem z celého seriálu, stejně tak jako její pěvecké výkony. Ren, klobouk dolů před takovým mužem, i když je fiktivní. Hatchi, typická foolish maiden, kterých je v anime až příliš (měly by je začít střílet, aby se jejich počty rapidně snížily). Takumi, frigidní sukničkář. Shoji, ha*zl největšího kalibru. ()
Tak takto si predstavujem ako by mala vyzerať prvá časť seriálu u ktorého sa tvorcovia rozhodnú v úvode zaujať niečím z neskoršieho diania... a i keď ma na začiatku odradila tá dĺžka (zvyčajne nad seriálmi s toľkými časťami ani neuvažujem), po zhliadnutí filmu som sa rozhodol, že to vidieť jednoducho chcem... Ani jeden diel ma nakoniec nesklamal... ()
Reklama