Režie:
Petr NikolaevScénář:
Zdeněk MahlerKamera:
Antonio RiestraHrají:
Karel Roden, Zuzana Fialová, Roman Luknár, Zuzana Bydžovská, Ondřej Novák, Norbert Lichý, Veronika Khek Kubařová, Václav Jiráček, Jan Budař (více)Obsahy(2)
Film o největší tragédii v moderních dějinách naší země – vyhlazení Lidic... Na začátku příběhu jsou Lidice obyčejnou středočeskou obcí, která se snaží přečkat protektorát. Šíma je otcem dvou synů a rozhodně ne špatným otcem. Jeho žena Anežka však před lety ochrnula a Šíma se rozhodl celou situaci řešit pragmaticky – o rodinu se sice stará dál, ale má mimomanželský poměr. Anežka, Šímova milenka i celá vesnice jsou s celou situací – zdá se – smířeni. Jen starší Šímův syn tím trpí, v hospodě vyprovokuje rvačku, při níž ho opilý otec nešťastnou náhodou zabije. Šíma se ocitá ve vězení a snaží se vyrovnat se svojí vinou. S každou návštěvou mladšího syna, s každým balíčkem od Anežky v sobě živí naději, že ještě existuje cesta zpět. Život ve vsi mezitím plyne dál, lidé se rodí, umírají i zamilovávají. Stejně jako Pepík Fiala. Je sice ženatý, ale našel zalíbení v mladičké Aničce. Celou romanci maskuje jako ilegální odboj. Jeden z jeho dopisů se však dostane v nesprávnou chvíli do nesprávných rukou a události po atentátu na Heydricha dostávají spád – všichni muži nad šestnáct let jsou zastřeleni, ženy odvlečeny do koncentračních táborů, sedm dětí posláno do Německa na převýchovu, ostatní hromadně popraveny v náklaďácích kdesi v Polsku. Vesnice je do základu vypálena. Šíma nic z toho netuší. Že ustaly návštěvy mladšího syna i posílání balíčků od Anežky, si vykládá po svém. O to větší šok prožívá na prahu osvobození, když se dozví pravdu. Po propuštění mu nikdo jeho vinu nepřipomíná, ale také mu ji nikdo nedokáže odpustit. Nepohodlným "hrdinou" - jediným, kdo dokázal přežít vypálení Lidic - se stává i pro poválečné úřady. Stává se nikým? (Česká televize)
(více)Recenze (1 248)
Po realizačnej stránke patrí ambiciózny, náročný projekt k najvyrovnanejším dielam ponovembrovej českej kinematografie. Najviditeľnejší podiel na tom majú vyvážené výkony hereckého ansámblu. To však nemôže zamaskovať niektoré sporné aspekty učebnicovo poňatého filmu, súvisiace avšak už s dramaturgiou. Na film som sa veľmi tešil, ale som trochu rozpačitý. Neviem z akých prameňov autor čerpal. Zaujímalo by ma, či jeden muž z Lidíc, ktorý prežil naozaj existoval. Ale určite viem, že peniaze za atentátnikmi dostal Čurda, nie tí, čo uvádza autor a nie je mi známe, že by v hre bolo iných 10 mil. korún. Ale v celku bol príbeh veľmi zaujímavý. Čo sa týka štábu. Neviem, či kameraman sa snažil o nejaké umenie, keď plno scén nechal príšerne rozostriť. Niektoré scény boli neskutočne tiahle a tie dramatické zase veľmi krátke. ()
Vzhledem k tomu, že se jedná o první film, ve kterém účinkuji, jsou mé rozpaky ještě o něco větší. Zúčastnil jsem se natáčení davové scény přímo v Lidicích, které trvalo celý den. Z toho byl ve filmu použit záběr zhruba čtyřvteřinový, navíc s nesmyslným obdélníkem velikosti fotbalového hřiště vprostřed celého davu. To však jen na okraj. Nutno podotknouti, že tento jev se zcela ztratil v celé záplavě dalších nejasností a nelogických posloupností. Což o to, film nebyl pojat vůbec špatně. Když se podíváme na dosavadní filmografii Petra Nikolaeva, je s podivem, že výsledek vypadá takto. Kupříkladu kamera je parádní, moderní a poutavá. Herecké výkony vcelku vyrovnané, samozřejmě vyčnívá Kája Rodenů. Sice jsem měl místy pocit, že sleduji Hlídače č.47 2, ale za to samotný Karel nemůže. Mírné zklamání pociťuji z výkonů Zuzany Bydžovské a dcery slovutné paní Janžurové. Obě dámy snad neměly dostatečný prostor, jinak si to nedovedu vysvětlit. Co mi však vadilo nejvíce byl kvapík, kterým utíkal děj dopředu jako by šlo o nějaký závod. Otázky ve mně vzbuzoval střih i scénář samotný. Tak kupříkladu návrat Rodena z vězení do rodné vesnice. Co to mělo být? (Pozor, následuje spoilerová věta) Přeběhne zasněženou louku, dvakrát jej obkrouží kamera a to je celé? To měla být nejemotivnější scéna celého filmu! A co takový dodatečně točený atentát na Heydricha? (Opět spoilerová větička) Nálož bouchne pod autem, kteréžto se ani nepohne, Reinhard se chytne za záda, jako by měl housera, a šlus... Můžu směle pokračovat. Na paškál by se dal vzít i soundtrack. Před návštěvou kina se ke mně dostalo CD prodávané na stáncích, na jehož obalu jsou jako účastníci hudby k Lidicím uvedeni Lucie Bílá, Dan Bárta, Aneta Langerová, Divokej Bill nebo Vypsaná fixa. Kde je tedy chyba? Já totiž slyšel jen jednu všudypřítomnou orchestrální melodii na deset způsobů variovanou, přičemž nemám dojem, že by se Vypsaná fixa nebo Divokej Bill věnovali symfonické tvorbě... Jak už jsem tedy v úvodu naznačil, jsem z Lidic rozpačitý. To měla být obrovská pecka útočící na naše emoce, měl z toho prýštit americký patos po česku, mělo to být uhlazené a jasné. Bohužel, nic z toho se u mě nekonalo. Výsledný dojem je takový, jakoby to celé bylo šito horkou jehlou a poslepované na koleni cestou ze studia na premiéru. V případě příběhu o Lidicích mě to mrzí natolik, že jim dám druhou šanci. ()
Lidice. Absurdní příběh lidské hlouposti, agrese. Lidice, triumf (z)vůle. Nebudu se dál nijak vyjadřovat o příběhu samotném, pouze o filmu. O filmu, ve kterém je jakákoli hudba úplně zbytečná, protože ruší dramatické situace. O filmu, který je podán jako "hraný dokument", nicméně šel natočit mnohem, mnohem autentičtěji a nikoli tak škrobeně. O filmu, ve kterém všechny důležité historické události vyšuměly. Kdybych neznal příběh Lidic, tenhle film by mi nic neřekl, protože bych měl pocit, že se nestalo nic tak výjimečného v rámci II. světové války (postřílených bylo za války mnohem více). A to je chyba. Němečtí vojáci prý dokonce vykopávali tamní hroby a brali nebožtíkům zlaté zuby apod. Tady? Dají si guláš, jedno dvě točené, zapálí pár chalup a jde se domů. Hotovo. Popravu samotnou doslova zabila příšerná hudba. A mě to po filmové stránce nechalo úplně chladným. Mělo mě to vtáhnout do děje, abych dýchal s Lidicemi, ale místo toho jsem byl nezúčastněný poutník, který vesnicí jen bez zájmu prošel. Malarkey - od něj bych nic duchaplného nečekal, ale pokud si myslí, že když se mi nelíbí film, tak tím haním památku obětí Lidic, měl by si dát nějaké silnější prášky, nejlépe na předpis. Absolutní nesmysl!!! ()
Petr Nikolaev si vzal hodně velké sousto, kterým jsem se tak trochu dávil spolu s ním... příběh jako takový až tak špatný nebyl, spíš jsem se pral s rušivou formou (místy rozmlžená / rozklepaná kamera, experimentální prvky a barevné filtry) a nicneříkající, byť snad všudypřítomnou hrůznou hudbou... jak zde někdo psal, hudba občas graduje správně, ale často se pokouší vyvolat emoce tam, kde to film nezvládl, nebo to ani není potřeba... těžké téma si nutně nežádá dvouhodinovou stopáž a není samo o sobě zárukou úspěchu, scénář má ještě nějaké ty mouchy (některé scény jsou vysloveně kýčovité a slabé, některé naražejí na levné řešení) a fakt, že každou chvíli někdo na plátně slzel, u mě ještě nutně nevyvolá slzy... emoce prostě nezafungovaly. Lidi, ceny za lístek nelituju, ale coby nedělovečerní TV film s Ležáky na stole by mi to asi stačilo... 60% ()
Rozhodování jsem dlouho neměl tak těžké jako u Lidic. Příběh Lidic je známý a každý obyčejný člověk v ČR by ho měl znát. Petr Nikolaev se převážně držel historie a to jsem přesně očekával. Do toho se povedlo děj ovládnout celkem důstojně, protože dvě hodiny jsou dlouhá doba. Přesto i po dějové stránce se zvládnout dal, i přesto že nemusel být tolik utahaný. O příběhu se nijak zvlášť bavit nemusím. Další věc, co očekává divák jsou emoce a ty v Lidicích nechybí v žádném případě. Silnější divák vydrží, ale ty slabší slzičku urojí a to díky skvělé práci pana Nikolaeva a perfektní hudbě pana Michala Hrůzy. Při hudbě v některých úsecích běhal mráz po zádech. Na závěr nesmím opomenout herecký výkony všech, které se na scéně objevily, protože není herec, který by mě otravoval. Karel Roden mi znovu dokázal, že v ČR nemá absolutně žádnou konkurenci... 8/10 = 85% ()
Strašná srágora plná patetické vznešenosti, otravné hudby a s teatrální kamerou (a za záběry západů slunce bych pomyslně střílel). Nezvládnutá režie (atentát na Heydricha, poprava lidických mužů), děravý scénář (Roden jede autobusem do Lidic a nikdo ze spolucestujících mu neřekne, že Lidice už nejsou). Postavy neprokreslené, herecké výkony průměrné, zaujme pouze Roman Luknár. Dlouhé a unylé kýčovité dílo, které si nezaslouží tolik pozornosti, jaké se tomuto filmu dostává. Jo a ten film finančně podpořila Česká zbrojovka... ()
Takovéhle filmy by se měly točit s přesvědčením, že budou na Oskara, a také se to od nich očekává. Jak by je asi dokázali natočit takoví pánové jako Karel Kachyňa, Jiří Menzel... A když to tak neumíme, neměli bychom se do toho pouštět, protože tím na mnoho let promarníme příležitost. Nevěřil jsem zde prakticky ničemu. Autoři se natolik snažili ze mne vyždímat slzy, až se nitro vzepřelo a řeklo si, že ne a ne a ne. Obyčejné příběhy lidí z Lidic nezůstaly, jak měly, skutečně obyčejné, ale snažily se vypnout k emocím postrádajícím odraz v obecně známe zkušenosti, a samotný veliký příběh Lidic pak utonul v jakési všeobecné matnotě. Tři hvězdičky hlavně kvůli bezchybnému Karlu Rodenovi. ()
Film důstojný lidické památky. Velmi se mi líbí režijní přístup, kdy sledujeme život na vesnici a osudy lidí stranou hlavního politického dění v Protektorátu. Naopak veškeré scény s Heydrichem, včetně vlastního atentátu, jsou zde trochu navíc. Je to jasná úlitba zahraniční distribuci, aby i amík pochopil "vo co go". Což ostatně amík stejně nepochopí, když nezná pozadí operace Anthropoid a nechápe veškeré narážky na řeči o parašutistech. Vše šlo krásně smáznout dobovými novinovými titulky a hlášením rozhlasu. Roden předvádí svůj klasicky vysoký standart. Jeho obsazení bylo sázkou na jistotu. Též všechno ostatní si sedlo a film působí celistvým dojmem. Jen mi chybí nějaká drobnost navíc, která by z Lidic udělala víc než jen dobrý film. 76% ()
Druhá polovica zameraná skôr na prežívanie Šmídu ma bavila oveľa viac, než vyobrazenie Lidíc a príbehov dvoch mladíkov. Následné vypálenie, ktoré malo potenciál byť skutočne emotívne, môžeme bez váhania označiť za nevýrazné a nezáživné. Tretiu hviezdu dávam za skvelého Rodena, inak by som išiel aj nižšie. ()
Jeden z mála českých filmů, který by si zasloužil důstojné zpracování, ale bohužel se tak nestalo... třetí hvězdičku dávám jen, že už ten samotný příběh je dostatečně silný, ale rozhodně ne za kvality filmu. 50% ()
Krom Riestrovy elektrošokové kamery nemám co vytknout. Hate nechápu, problém nebude v kvalitě filmu, ale spíše na straně přijímače. Ano, je to hodně drama, protože to bylo hodně drsný. Co kdo proti tomu má, to nechápu. Hrůzova hudba perfektní. Doporučuju! ()
Proč jsem já nemohl chodit na takové filmy v rámci školní docházky ? Stačilo by mi to ... ------ jo a je to samozřejmě moc levné, uhlazené a postavy jdoucí na smrt povážlivě smířené se svým končícím bytím :-( ()
Inteligentní scénář, který se nesnaží o přehnaná gesta a nestaví vše jen na nutnosti vymáčknout z diváka co nejvíce slz, je doplněn fantastickou kamerou a výbornými výkony téměř všech herců. Nemohu se smířit pouze s obsazením Zuzany Fialové, která je dle mého svou poněkud ordinérní vizáží nevhodnou adeptkou na představitelku něžné milenky. Ale budiž, to, co mi vadí mnohem více, je, že ta dáma prostě neumí mluvit a není jí takřka rozumět. Možná bylo obsazení Fialové záměrnou pihou na kráse celého filmu. Scéna s králíky na hřbitově je jedním slovem geniální. A k tomu se blíží celý film. ()
.... keď sa v Nemecku znova na scénu dostanú nacionalisti , tak sa možno dočkáme aj dvojky .... ()
Ech, tohle mi nějak nesedlo, celé mi to přišlo takové jako mdlé, a kdybych si to nechal ujít, o nic bych asi nepřišel. Obecně nejsem příznivcem podobných filmových rekonstrukcí historických událostí, osobně od filmů čekám trochu něco jiného, a u filmů jako je Lidice mi přijde, že se točí primárně pro školou povinná dítka, která na to budou muset jít. A tyhle vznešené edukativní ambice vychází podle mě beztak naprázdno, o Lidicích se stejně všichni učí ve škole, a kdo se o to zajímá, zjistí si o tom víc sám, a kdo se o to nezajímá, tomu to může být ukradené i nadále. Krom toho - jak jsem si tuhle povzdechnul u podobného filmu "Moje válka" z r. 2001 - jsem osobně už nesmírně unavený ze všech těch filmů plných zlých esesáků, kterých jsem viděl nespočet - aby bylo jasno, mám už všech těch filmových hákenkrajců právě po krk. Prostě si myslím, že naše přítomnost přetéká nesmírně zajímavými náměty, které by si zasloužily zfilmovat mnohem více. A jsem už přesycený ze všech těch divácky vděčných filmových útěků do minulosti v českých historických filmech, jejichž jediným kladem mi začíná připadat jen to, že to do nich nejde narvat product placement jako u ostatní produkce (i když u nás asi nikdy neříkej nikdy...). ()
Velmi citlivé pojetí, precizní režie a skvěle propojený a odvyprávěný příběh. Žádný kýč ani citové vydírání zde necítím. Herecky výborné a přesto, že hudba počet hvězdiček nezvýší, tak např. Šímův návrat na zasněženou pláň je s doprovodnou hudbou vynikající. I když podobných vesnic bylo na východě Evropy stovky, ta naše, celosvětově známá, česká, si takovéto zpracování jistě zaslouží. Obraz nacistické bestiálnosti a zvrácenosti tento snímek v sobě nepochybně má. Koho tento film nerozbrečí, je duševní a emocionální cynik... ()
Postavy ploštice plošticovaté - byť obsazené v několika případech excelentně, nejsou znát jakékoliv pohnutky k jednání, motivace, impulsy, jsou to jen takové loutky, jimiž hýbe nezaujatý filmař. Děj je nedotažený, snímek plyne v melodramatickém proudu a ani ve chvíli, kdy by divák měl zaplakat nad osudem, to s dramatizací nehne, výsledkem je dějově-flegmatická snůška fádností. Škoda, toto téma by si zasloužilo mnohem víc tvůrčího vkladu (jak scenáristického tak režijního) a hlavně oddanosti tématu. ()
Neobyčejně lidský film o nelidském řádění nacistických zrůd, nejen ve středočeské obci Lidice. Skvělá výprava, progresivně sugestivní kamera, některé záběry vypadají jako z dobových fotografií, kvalitní herecké obsazení v čele s neselhávajícím Karlem Rodenem, realisticky vyobrazení nacisté v čele s Heydrichem, k tomu pietně pojatý masakr, a to vše ve velmi sugestivní režii Petra Nikolaeva. Dopad této genocidy byl na naši historii mimořádný a ta se s ní vyrovnává dodnes. Zdeněk Mahler ve spolupráci s Alicí Nellis usilovali ve svém scénáři, pokud možno, o nezkreslený pohled na celou událost, která byla odplatou za atentát na říšského protektora Heydricha. Odborník na historii zřejmě bude zaskočen například zjednodušováním podstaty věci, ale laik na film tolik žehrat nebude, ačkoliv se z filmu nedozví víc, než obecně známá fakta. Bude hlavně spokojený s tím, že v Česku ještě stále vznikají kvalitní dramata o lidských osudech obyvatel jedné zcela obyčejné vesnice, která se paradoxně neslavně proslavila až po jejím vyhlazení. A tuhle hrůzu se nám tvůrci pokusili přiblížit ve filmu, který z diváckého hlediska má co nabídnout. Mínusem je pro mě nemožně naražená paruka z krátkých vlasů na Budařově hlavě a špatně čitelné titulky. 80% ()
Hned úvodem musím konstatovat: nepamatuju se, kdy naposledy jsem odcházel do kina s pocitem velkého průseru a promrhaného potenciálu, kdy (nejen) po zdejších komentářích člověk musí nutně nabýt dojmu, že Nikolaev ztratil veškerou soudnost a natočil "národní velkokýč" jako prase. Po absolvování projekce jsem nabyl dojmu (nemám proto jiné rozumné vysvětlení), že někteří zdejší uživatelé museli nutně shlédnout jiný snímek. "lituji těch, kteří si to budou muset přetrpět", národní velkokýč, zoufalá marnost, umělé, patetické, 70miliónová nuda.....). Jestli JÁ osobně něco nenávidím a neodpouštím, potom to je laciný sentiment a patos. Tento nový snímek Petra Nikola(j)eva je vším možným jen NE patetickým. Syrový? ANO, věcný? ANO. Formálně strohý a v mnohých případech naopak "odosobněný". Je až s podivem, jak se Petrovi v mnohých scénách, (které by přímo zaváněly laciným sentimentem), daří držet "racionální polohu". V neposlední řadě (obdivuju a kvituju s povděkem tu odvahu) i v nesčetných momentech vtipné (úsměvné). Ale vtipné tím způsobem, že vám zároveň "tam někde vzadu" mrazí a tuhne krev v žilách. Snad Nejmarkantnější je to při scéně SPOILER, kdy se hlavní hrdina v podání Karla Rodena vrací z vězení a na svoje konstatování, že pochází také z Lidic dostává jednoznačnou odpoveď: "přišel jste pozdě. Ta akce už skončila".Myslím, že když napíšu, že jsem se po dobu 126min ocitl sám uprostřed dění v Lidicíh (v letech 1938-45), vypovídá to o mnohém. Uživ. Enšpígl píše, že na to o jaké téma se jedná, to mělo být více EMOTIVNĚJŠÍ. Nesouhlasím. Naopak v tomto faktu spatřuji největší přednost Nikola(j)eva. Tenhle snímek byl již před samotným natáčením předurčen, aby se utopil v sentimentu a patetickém balastu. Nestalo se tak, naopak (jak jen to jde) drží se Nikolaev věcného neemotivního vyprávění s patřičným odstupem, přesto se divák nemusí bát, emotivní scény s patřičným dopadem tu rozhodně jsou. Nebudu chválit snímek v jednotlivostech jakými jsou silné herecké výkony, dobře napsaný Mahlerův scénář, působivá kamera, vhodně zvolený hudební doprovod, citlivá režie... Největší předností snímku Lidice, je samotný snímek Lidice (myšleno) jako CELEK. Co se týče rozpočtu, člověk (divák) by spíš očekával "megalomanskou" podívanou, výsledkem je působivý, (téměř) komorní snímek o jedné nejsmutnější a nejpalčivější události našich dějin. Protože jestli jsou (byly) LIDICE něčím, potom to byli v prvé řadě LIDÉ. Co říci závěrem? Nikdy to nedělám, ale v tomto případě apeluju na všechny TY z vás, kteří se rozhodují, zda na tento nový Nikola(j)evův snímek zajít a po přečtení zdejších komentářů se přikláníte k myšlence nejít (či si počkat na DVD) prosím NEDĚLEJTE TO! Tento snímek si svou pozornost jednoznačně zaslouží a s klidným srdcem zde prohlašuji "místo přednášených dějin LIDIC v hodinách dějepisu, pusťte žákům tento snímek. Rozhodně tím nic nezkazíte a budoucím generacím (nedotčeným touto dobou) umožníte si udělat patřičný obrázek o této neblahé události. Marně přemýšlím, proč snímku neudělit ten pátý puntík. Snad pouze v některých momentech rozostřená kamera a větší prokreslení některých charakterů (nicméně zde je na vině příliš obsáhlé téma a limitující stopáž). Tak toho přemýšlení raději nechám..... () (méně) (více)
,, To si myslíte, že je to tak jednoduché? Že vytáhnu pistoli a zastřelím vás? Víte co je s tím papírování a jak je to drahé?! '' ------------------- Lidice. Co dodat. Fakta jsou známa. Hlavný rysy příběhu napsala historie, v tomto případě perem smočeným v krvi nevinných obětí masakru. Film na mne celou dobu působil (včetně hudebního doprovodu) že je složen ze dvou celků. Celků, které jakoby točil pokaždé jiný režisér. První část filmu po uvěznění Šímy, bude asi nejdiskutovanější, protože zde dle mého názoru zůstává nejvíce otazníků zda to skutečně bylo s tím chvástáním chlapců před dívkami tak, jak bylo natočeno. Samotná likvidace Lidic probíhá v přesné linii historické skutečnosti a nemám k ní výhrad. Člověk jako by sledoval hraný dokument podobný těm, které točí BBC. Historicky věrné, ale k postavám si člověk není schopen vytvořit pouto už jen z toho důvodu, že je jich mnoho a žádná není hlavní. Jsou to herci v dokumentu. S druhou částí filmu po opuštění věznice se ze známého příběhu dostáváme přímo k jedinému přeživšímu muži Šímovi a můžeme nahlédnout do jeho nitra. Druhá část je zkrátka jiná, mnohem osobnější a mnohem více mne zasáhla i dojala. Ohledně kamery mám tytéž pocity. Záběry Lidic v barevných retro filtrech jsou krásné a nepůsobí kýčovitě, oproti tomu roztřesená kamera v linii vojáků wermachtu blížícího se k obci nepůsobí dokumentárně, ale amatérsky. S hudbou je to také tak. Komponovali ji tři muži (jedním z nich je bývalý frontman kapely Redy Kirken - M.Hrůza). I zde jsem cítil až nesourodé rozdíly mezi poklidnými tóny piána a nabubřelými fanfárami majícími podtrhnout vznešenost... Karel Roden tradičně předvedl perfektní výkon (ačkoliv už by si měl dát pozor aby nebyl zaškatulkován - jeho role se čím dál víc profilují k rozervaným typům - Hlídač 47, Habermannův mlýn..). Stejně tak perfektně hraje Z. Bydžovská (Šímova žena) a Roman Luknár coby okupanty dosazený velitel četnictva. Příjemná byla i postava ztvárněná Janem Budařem. Zase jsem měl problém (stejně jako u Tobruku) s postavou Roberta Nebřenského v roli vážného bachaře...Je to podobné, jako by jej ve vší vážnosti hrál např.Ladislav Smoljak. I když nebude žertovat, přesto mu tu vážnost nikdy nebudu věřit....Abych to celé tak nějak shrnul. Rozhodně je dobře, že film vznikl. Osvěta je nutná. Zvlášť dnes, kdy středoškoláci v anketách nevědí co byl koncentrační tábor... Na druhou stranu mám trochu pocit, že byl více natočen tak, aby jej chápali diváci i v zahraničí kam je či bude distribuován. Díky této dani historické osvětě v širším podání, byl dle mého názoru seseknut ústřední příběh Šímy. Ačkoliv, bylo to o něm? Lidice jsou natočeny o jednotlivých lidech tak jak stojí na plakátech - LIDI CE. Problém je v množství postav, jejichž osudy a příbehy zkrátka nešlo (dle mého názoru) zcela vtěsnat do stopáže 126 min. Vznikl tak mix dokumentu s rozehranými liniemi jednotlivých osudů což působí trochu nesourodě. A co nejvíce mrzí, LIDICE jsou hlavně o Šímovi. Ale kde již se nezmiňuje o návratu našich statečných letců z Anglie - Josefu Horákovi a Josefu Stříbrném, pro něž byl návrat rovněž šokem. o to více, že je sousedé odmítli přijmout a kladli jim velkou část viny za to, že v Anglii bojovali za svobodu!!!! Doporučuji vidět tento všeobsahující dokument http://www.csfd.cz/film/301072-ozveny-lidicke-noci/ Každopádně dobře, že tento film vznikl! Dávám 3,5 hvězdičky. * * * () (méně) (více)