Režie:
Uli EdelScénář:
Bernd EichingerKamera:
Rainer KlausmannHrají:
Martina Gedeck, Moritz Bleibtreu, Johanna Wokalek, Nadja Uhl, Stipe Erceg, Niels Bruno Schmidt, Vinzenz Kiefer, Simon Licht, Alexandra Maria Lara (více)Obsahy(3)
Německo, 70. léta 20. století. Vražedné bombové útoky, strach z terorismu a z vnitřního nepřítele otřásají základy křehké demokracie poválečného Německa. Radikální “děti” nacistické generace v čele s Andreasem Baaderem (Moritz Bleibtreu), Ulrikou Meinhofovou (Martina Gedeck) a Gudrun Ensslinovou (Johanna Wokalek) vedou násilnou válku proti tomu, co považují za novou tvář fašismu: americký imperialismus podporovaný německou vládou, jejíž členové mají nacistickou minulost. Cílem mladých radikálů je “lidštější” společnost. Bohužel používáním nehumánních prostředků nejenže šíří teror a krveprolití, ale sami svoji lidskost ztrácejí. Šéf německé policie Horst Herold (Bruno Ganz) je muž, který jim je v patách, ale zároveň jejich konání velmi dobře chápe. Nakonec v honu na mladé teroristy slaví úspěchy, ale je si vědom, že oni jsou jen špičkou ledovce. (oficiální text distributora)
(více)Videa (3)
Recenze (485)
Nestačím se v poslední době divit ( v pozitivním slova smyslu ), jak se Němci prostřednictvím filmového plátna začínají vypořádávat se svou " stinnou minulostí. " Nedávno jsem shlédnul snímek Das leben den Anderen a liboval si a teď tohle. Režisér Uli Edel zde líčí ( až dokumentární formou ) a snímku to jednoznačně prospívá , příběh německé studentské organizace RAF, která vznikla jako reakce na protest proti brutálnímu policejnímu zásahu při demonstraci v roce 67. Protesty se týkaly především války ve Vietnamu a také byly namířeny proti Íránskému šáhovi. Mezi první členy patřila mimo jiné novinářka Ulrike Meinhof. Příběh vás ihned od začátku vtáhne přímo doprostřed dění a vaši pozornost udrží po celou dobu snímku ( ikdyž maličké zvýšení tempa a prostřihy v poslední části , kdy jsou členové RAF uvězněni a souzeni ) by neuškodilo. Berte to , ale pouze jako nepatrnou výtku, na výsledný dojem to nemá rozhodující vliv. Tvůrci se snažili o co nejvěrnější zachycení autentičnosti na úkor efektičnosti, budiž jim tedy odpuštěno :o) Co musím vyzdvihnout jsou vynikající herecké výkony, brilantní kamera, střih, opravdu precizně odvedené " akční scény ", kdy má člověk silný pocit, že se ocitnul uprostřed dění, nádhera. To vše parádně " ukočírováno " Uli Edelem a ještě umocněno precizním výběrem hudby. Ta dodává snímku na dynamičnosti! Nesmírně silný zážitek, 90%. p.s. nemůžu nedodat, že jako u většiny případů i tato skupina v úplném zárodku vzniká i z pochopitelných důvodů, člověk by s nimi i sympatizoval , aby se následně původní myšlenka dostala na úplný okraj a začalo nesmyslné vraždění a odnášeli to nevinní lidé... Podobné snímky: Životy těch druhých, Mnichov - s veškerou úctou ke Spielbergovi, jeho Mnichov nesahá tomuto snímku ani " po kotníky " . ()
Každému, kto tvrdí, že Nemci nevedia točiť filmy, by som vedel dať zopár naozaj dobrých tipov a Baader Meinhof Komplex by bol určite medzi prvými. Režisér si zobral na mušku teroristickú organizáciu RAF, ktorá dlhé roky v Nemecku poriadne vírila vody. Divácky veľmi vďačne natočil v jednoduchosti a maximálnej účinnosti takmer všetko dôležité pre pochopenie, hlavne pre tých, ktorí o tomto vôbec netušili. Ja osobne som niečo málo vedel , ale tento film ponúka naozaj ucelený pohľad na tieto udalosti, kde sa nevyhneme politikárčeniu, ktoré ale nebude nudné, ale na druhej strane film ponúka i mnoho akčných scén a teroristických útokov, ich príprave, policajné razie i postup akým polícia teroristov zovrela a nakoniec dostala, i keď nie tak celkom. Sme svedkami takmer celého zrodenia, vzostupu i pádu, ich väznenia i súdnych procesov.Skvelé herecké výkony s Brunom Ganzom v jednej z menších , ale dôležitých úloh, dodávajú filmu zvláštnu príchuť reality a divák aj vďaka niektorým dobovým čiernobielym záberom (skvelo a nerušivo zabudované do filmu), nemá problém veriť, že takto nejako to bolo. Skvelý film. Ho-Ho, Ho-Či Minh!... Ho-Ho, Ho-Či Minh!...100%. ()
Ani na sekundu nepochybuju o tom, že v současné době světové kinematografii vládne Německo. Posledním německým filmům dávám bez váhání 5*. Ani Baader Meinhof Komplex není vyjímkou. Proč ? Tenhle film je klasický důkaz totální filmařské dokonalosti. Je úplně jedno jestli film hodnotím z pozice ozvučení, kamery, hudby, hereckých výkonů, tady bych se na chvilku pozastavil, současná generace německých herců to je něco neuvěřitelnýho, jeden talent vedle druhýho, všichni dokážou hrát způsobem, na který se dá zapomenout snad jedině při sexu a to ještě hodně divokým a jdu k tomu hlavnímu, obsahu filmu. Takovejhle trvdej nářez by mě nedokázal naservírovat ani Rocky v ringu. Má to jedno, ale ... 70.léta a koukněte se na dnešek ....21století a co ?? Kam jsme se posunuli ? Nikam, vůbec nikam a já už začínám být neskutečně unavený diskutovat o východisku, který prostě neexistuje, o vinně, která je na všech stranách, ale každej tu svou část vinny halí do tmy. O zjevných příčinách a ještě zjevnějších důsledcích vešekerých hoven týhle planety. Jen si to přiznejme, všichni !!! MNOU počínaje, mediama a politikama konče. Všichni na tenhle svět mrdáme a pak si nestačíme klást otázky, Proč? Jak ? To je strašný ! Já mám strach! Proč to dělají ? Kdy to skončí ? Kde se stala chyba ? Tak já bych si dovolil dát jednu odpověd na všechny otázky, přání , výkřiky a obavy. Protože všichni jak jsme tady na týhle planetě máme akorát tak tuny keců, milardy výnosů a usnesení k tomu či onomu, ale je to ve skutečnosti úplně na hovno, protože chybí to hlavní odpovědné jednaní, respekt a úcta. Baader Meinhof Komplex dát do zlatýho rámečku vystřelit do vesmíru a napsat , to je o nás, o nás všech ! ()
Obdivuji Němce zato, jak zvládají v poslední době přesně to co mi v naší kinematografii schází snad vůbec nejvíce. Umění popasovat se s vlastním pokaňkaným názorově neujasněným stínem minulosti, aby to fungovalo jak v čistě filmové rovině, tak i jako jakž takž nestranné "zúčtování s minulostí". Nejdříve Good bye Lenin, Pád třetí říše, poté Životy těch druhých, svým způsobem i Náš vůdce a nyní Baader Meinhof Komplex, který má navíc jednu nezanedbatelnou přidanou hodnotu - je z těch jmenovaných jasně nejlepší. A to tak, že mi ani nevadil nesmyslně pozdní čas uvedení na Febiu. Aspoň jsem využil pražskou nočku i na něco jiného než k návratu z hospody či letiště. Akorát škoda výrazného opadnutí tempa v druhé polovině. Je to díky chronologickému vyprávění sice zcela logické, ale stejně bych ocenil tu a tam nějaký oživující flashback, který by rozvířil tu tlachací šeď (neplést s nudou!) během procesu. PS: Jó, to takhle kdyby si někdo u nás vzal do péče Mašíny, jako to udělal Edel právě s RAF, tak to by bylo něco... ()
„Drážďany! Hirošima! Vietnam!“ I tohle je cesta. Dobré vědět. Hodně víme zásluhou médií, jež by v ideálním případě měla sloužit oběma stranám (což v případě Meinhofové nejenže platilo, ale navíc to v sobě má špetku ironie). Kamery, foťáky, štosy papírů – zkuste dnes bez nich rozpoutat revoluci. Jakákoliv inspirace pány Che Guevarou, Mao Ce-tungem a Ho (ho ho) Či Minem budí na území ČR právem znepokojení. Bez onoho pochybného ideologického podloží bych, oddělen ovšem od „té“ doby bezpečnou časovou propastí, k aktivitám první generace RAF snad i choval nějaké skryté sympatie. A stejná skupina dnes? Dokázali by někomu otevřít oči, vytrhnou jej z nerušeného vegetování? „Co je to za blbou buržoazní otázku?“ nechávám za sebe odpovědět nepochybujícího Baadera a přecházím zbaběle k filmu samému. Jedním slovem „paráda“! Není pochyb, kde a ve které době jsme. Známé tváře, známá jména (Pahlaví, Dutschke). Poznávání hrdinů skrze činy. Historie přihrála filmařům pro vyprávěni velmi užitečnou pomůcku: Meinhofová, člověk zvenčí, se dostává „dovnitř“ a my máme pro začátek společníka. V zachovávání racionálního odstupu nejsme sami. Později přejímá analytický přístup vyšetřující Bruno Ganz, jehož ledový klid a schopnost vidět věci v širších souvislostech připomíná postavu Tommyho Lee Jonese v No Country For Old Men. Dost přes dvě hodiny délky u faktograficky „pünktlich“ filmu budí obavy zcela liché. Diváckou rozkoš skýtají nádherně přehledné akční scény, „pojištěné“ navíc faktem, že většina teroristek ráda krátké sukně. Sexy zpracování, dané také výběrem hudby (po Watchmenech další nečekané využití profláklého Dylana), události nijak nezlehčuje. Z vrahů mučedníky nikdo nedělá. Kontroverzní (sebe)vraždy zůstávají moudře skryty za vězeňskými zdmi. Třeba právě resuscitovaná snaha dobrat se pravdy (odhalit pachatele) donutí lidi přemýšlet. Doba už pomalu přezrává. 90% Zajímavé komentáře: DaViD´82, castor, flanker.27, Aidan, curfew77 ()
Galerie (81)
Zajímavosti (14)
- Matka herečky Hannah Herzsprung Barbara Herzsprung měla za spolubydlící na internátní škole skutečnou Susanne Albrechtovou. Albrechtovou, jednu z postav filmu, ztvárnila Hannah. (FilmFan24)
- Frakce Rudé armády, o níž pojednává tento film, ukončila svoji teroristickou činnost v roce 1998 a už nikdy ji neobnovila. (claudel)
- Píseň od Deep Purple "Child In Time" zazní, když se děj filmu odehrává v roce 1969. "Child In Time" je z alba "In Rock", které ale vyšlo až v roce 1970. (FilmFan24)
Reklama