Režie:
Niels Arden OplevScénář:
Steen BilleKamera:
Lars VestergaardHrají:
Rosalinde Mynster, Pilou Asbæk, Jens Jørn Spottag, Sarah Boberg, Anders W. Berthelsen, Sarah Juel Werner, Jacob Ottensten, Charlotte Fich (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Sára a její rodina se hrdě hlásí ke Svědkům Jehovovým. V místní komunitě chodí od domu k domu a káží o Soudném dni a o věčném spasení Jehovou vyvolených. Když se však Sára zamiluje do Teise, je postavena před nejtěžší volbu svého života. Teis nepatří ke Svědkům, jejich láska však díky tajným schůzkám nadále vzkvétá. Sára se zmítá mezi svým svědomím, vírou i vášní a je nucena rozhodnout se mezi svou láskou a rodinou, což jsou dva naprosto rozdílné světy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (153)
Výborným námet, tému jehovizmu je treba podobne ako Mormonov a iných pološialencov prezentovať čoraz viac. A ak je to možné, vytlačiť ich zo spoločnosti, veď sami sa oddeľujú. Škoda, že tento film nebol dostatočne vyhrotený. Mal na to dobrý základ, dobrý vývoj, ale ten vrchol v závere nebol niečím, čím by zasiahol diváka. Hoci ide vo finále o tragickú udalosť, jej poňatie bolo také suché, škandinávske. Hoci na zamyslenie, stále málo emočné. ()
Lidé mají zvláštní dar zbytečně komplikovat své životy a především životy těch ostatních. A to díky jinému daru či spíše prokletí. Tam kde jsou emoce, tam je radost ale většinou i obrovská bolest. V té chvíli má člověk nejblíže k "oprášení" svého dalšího daru - k víře. Mně však zůstává záhadou, proč se lidé upínají k bohu tak krutému a destruktivnímu, bohu některých částí Starého zákona. Proč by chtěl jakýkoliv Bůh po člověku, aby zavrhl své nejbližší, své rodiče, děti, sourozence? Bůh tedy není láska? Je tedy Bůh nenávist? Ale je to pak ještě Bůh? Děti, které vyrůstají ve víře svých rodičů stojí před krutým rozhodnutím, stejně jako rodiny mladých lidí, kteří se stanou kořistí "průkopníků". Jak kruté bylo ve filmu sledovat odlišné chápání tohoto rozhodnutí v etapách vyvíjejícího se dětského rozumu a vnímání okolí. Autorům patří můj obdiv. ()
Zajímavý pohled na těžký život dospívající dívky, která zasvětila svůj život "čistotě" a životě bez jakéhokoliv hříchu, či klasického lidského štěstí, jakým je láska. Pro mě naprosto nepochopitelná sebranka lidí, ale i tací jsou mezi námi. Herecky velice slušné, ale vzhledem k tématu, zbytečně fádní vyprávění. ()
Na první pohled možná trochu nenápadné drama, ale o to silnější v celkovém vyznění. Vykreslení života této "náboženské společnosti" v tomto filmu mi přišlo velmi reálné, nesnažilo se přehánět. Hlavním hrdinům (myslím jimi ústřední pár) člověk fandí a zároveň se zájmem sleduje neustálý vnitřní boj Sáry, přestože (teď bude následovat čistě můj subjektivní názor) její víru nechápe. Snímek má několik silných momentů, nejvíc z nich mě ale dostalo rozhodnutí dětí z počátku filmu. Jako slabší prvek bych viděl rozpor mezi na jedné straně přísnými zásadami a na druhé až trochu úsměvným libovolným přicházením ke Svědkům a odcházením, skoro dle momentální nálady jednotlivých postav. ()
Na tento snímek jsem narazila úplnou náhodou a vzhledem k faktu, že mi severská kinematografie není příliš známá, jsem jej velmi uvítala. Osobně mám ráda filmy, které zpracovávají témata, o kterých toho příliš nevím, a které mě svým způsobem posunou v jejich znalosti zase o kousek dál. Každý z nás se nepochybně někdy ve svém životě setkal se Svědky Jehovovými - občas zazvoní u našich dveřích, povídají o očekávaném Armagedonu či rozdávají časopis Strážná věž. Ovšem o fungování jejich společnosti (lépe řečeno sekty) je nám toho známo velice pramálo. Film nám ukazuje, jak mají Jehovisté postavený úplně jiný žebříček hodnot (např. šíření víry stojí zcela nad vzděláním), v případě, že se člověk proviní proti pravidlům náboženství, je nemilosrdně vykázán ze společenství a zcela odříznut od kontaktů s rodinou a přáteli a další. Dánsko je nepochybně země, kde tato sekta má daleko více příznivců než u nás v ČR, což ukazují i hromadné několikatisícové srazy, jak film zobrazuje. Tento film pro mě svým tématem a zpracováním představoval příjemné překvapení tohoto roku. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (3)
- Dánové tento film vyslali jako svého kandidáta na Oscara za rok 2009. Snímek se však nedostal pětice nominovaných. (Rokle)
- V závěrečné scéně je dívka, která se na Sáru podívá a usměje, "skutečná Sára", podle které byl snímek z části natočen. Její pravé jméno je Tabita a režisér přiznává, že inspirací pro natočení filmu mu byl její článek z roku 2006, jenž si přečetl v dánských národních novinách. (Rokle)
- Ačkoli je film fikcí, na řadě míst se opravdu podobá životu Tabity. Titulky v závěru snímku, které odkazují na Sářinu (Rosalinde Mynster) budoucnost, přesně reflektují Tablitin skutečný život. (Rokle)
Reklama