Režie:
Rémi BezançonScénář:
Rémi BezançonKamera:
Antoine MonodHudba:
SinclairHrají:
Jacques Gamblin, Zabou Breitman, Déborah François, Marc-André Grondin, Pio Marmaï, Roger Dumas, Cécile Cassel, Stanley Weber, François-Xavier Demaison (více)Obsahy(1)
Film vypráví příběh běžné rodiny, složené z manželů Marie-Jeanne a Roberta Duvalových, kteří mají již tři dospělé děti: Alberta, Raphaëlu a Fleur. Každé z dětí zažívá svůj neobyčejný život. Název filmu pochází z pěti rozhodujících dnů v životě této rodiny, které se objevují ve filmu. Tyto dny výrazně ovlivní chod celé rodiny a po těchto dnech už jejich život nikdy nebude takový jako dříve.
Ve filmu se objevují jak prvky komedie, tak i dramatu a film okoření i akční scény. Tento snímek získal ocenění i v České republice, na Festivalu francouzského filmu v roce 2009, kde drtivě vyhrál v divácké anketě.
(adamvojta)
Videa (3)
Recenze (189)
Obyčejná francouzká rodinka, prožívající každodenní strasti i slasti života, kdy každý jeden člen rodiny je sympatičnost sama. Emocionálně vytříbené, režijně perfektní s hudbou poskládanou na míru, kterékoli náladě se ve filmu zrovna objeví. Život v té nejupřímnější a nejpravdivější formě. Obměkčí dokonale :-). ()
Duvalovi měli tedy k ideálu harmonické rodiny pořádně daleko, ale o to více na mně působili opravdověji a věrohodněji. Tak už to v životě chodívá, že si občas lidé navzájem ubližují i když se mají rádi, dělají chyby, které převzali od svých rodičů a někdy se i na nějakou dobu od sebe odcizí. A jindy se zas usmiřují, obrušují hrany, tím jak dospívají a pak jsou schopni si navzájem porozumět, nebo si odpustit. Zkrátka nic není černobílé, stejně jako tato ne zas tak veselá komedie s výbornými herci a muzikou, která mně potěšila. ()
Život se všemi jeho radostmi a strastmi.. No nevím, každý je tu nadšený z toho, že je to film velice realistický, ale mně tak realistické nepřipadalo, že by tak milující rodiče zapomněli na narozeniny svojí dcery. Některé postavy jsou zábavné (fanynka Cobaina a grunge) a jiné zase vůbec (otravná matka). Retrospektivní způsob vyprávění si mě nezískal, zrovna tak jako většina rodiny. Takže za mě slabší tři hvězdičky. ()
Film je v pravdě tragikomedií. Příběh členů jedné rodiny, jejich osobních vzestupů a pádů, které je nakonec všechny vždycky svedou dohromady k jednomu stolu. Místy děsivé, místy osvobozující. Místy naděje, místy průser. Život běžící nahoru a dolů, líčený i zde ve stejném sledu jako komedie střídající drama. Pod tím vším se line vlna přívětivosti a smíření. Síla, ketrá z filmu čiší, je silou kterou v životě vidím i já, takže mne film poměrně intenzivně oslovil. Navíc je točen de facto o mé generaci, grunge je má generace. Takové Francouzské nezávislé léto. Pěkné...80% ()
Byl jsem zvědav na tenhle vyhlášený Francouzský film, který jsem z nedbalosti přehlédl, ale nakonec se přikláním ke zklamání, poněvadž mi film nepřirostl k srdci. Rozhodně za zmínku stojí nápad a způsob vyprávění, bohužel humoru je zde minimum, emočně mě film nechal absolutně chladným, postavy mi přišly nezajímavé a na ploše dvou hodin se nestalo nic, co by stálo za zmínku. Vlastně docela ztráta času. Přehypované až běda. 55% ()
Galerie (32)
Zajímavosti (2)
- Film, ktorý Albert (Pio Marmaï) a Raphaël (Marc-André Grondin) pozerajú a citujú je Sedem statočných (1960). (toi-toi)
Reklama