Režie:
Patrice ChéreauKamera:
Yves CapeHudba:
Eric NeveuxHrají:
Romain Duris, Charlotte Gainsbourg, Jean-Hugues Anglade, Gilles Cohen, Alex Descas, Michel Duchaussoy, Tsilla Chelton, Mika Tard, Hiam Abbass, Xavier Robic (více)Obsahy(1)
Daniel, pětatřicetiletý stavební dělník, působí na první pohled dost osamoceně. Tři roky prožívá strastiplný vztah se Soňou, kterou miluje a nenávidí zároveň, ale nedokáže se od ní odpoutat. Život mu komplikuje neznámý muž, který se odmítá z Danielova života ztratit tak, jak se znenadání objevil. Daniel neví, jak se muže zbavit, a perzekuce, které je vystaven, je možná pro něj určitou příležitostí, jak odhlédnout od sebe samého a vnímat více svět kolem sebe. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (13)
Milostný příběh mírně vyšinutého Daniela a rozpolcené, nevyrovnané a nerozhodné Sonii. Viděl jsem film v původním znění bez titulků a místy jsem měl značné problémy porozumět, zvláště, když Romain Duris spustil jeden ze svých záchvatů. Je to patrně snímek ke dvěma či více zhlédnutím, neboť je na dialozích vysloveně postaven, pak bych možná hodnocení zvednul. Ve vedlejší roli se mi líbil Gilles Cohen a naopak nechápu, co měla znamenat postava v podání Anglada. ()
No tak to sou vztahy, že by se z toho jeden posral fakt. Jak se do toho namotal ten buzerant, to mě hlava nebrala, to bylo fakt přepálený. Na film jsem se díval hlavně kvůli Charlotte, ale ona zase ve filmu tolik není a že ukáže svoje bradavky ? Nechci vypadat neskromně, ale kdyby místo toho dostala větší herecký prostor ocenil bych to víc. Bradevk v dnešní době vidí člověk denně tuny. Jinak magořina na třetí co si budeme povídat. ()
S první scénou z metra se mi zdálo, že by se děj mohl docela slušně vyvíjet, ale nestalo se tak. Ztratila jsem se jak v příběhu, tak i v jeho postavách. Přišlo mi to vše příliš nerealistické a povrchní. Na rozdíl od uživatele F-reda, já musím vyzdvihnout nahé pozadí herců Romaina Durise a Jeana Huguese Angladeho. ()
Pěkný psychologický snímek o schopnosti milovat a žít ve vztahu. 1) 35letý charismatický Romain Duris (hlavní role) je pro mě lákadlo číslo jedna. Jeho dělník Daniel není žádný primitiv, naopak, má vysokou přirozenou inteligenci a zdravý selský rozum. 2) Zaujalo mě, že za celý film ani jednou nikdo bláznivého pomatence neoznačil za gaye, homosexuála či nějakým vulgarismem, ačkoli si o to onen maník přímo říkal. Snad je to proto, aby bylo zdůrazněno, že jde o lásku a ne o to, kdo je jejím nositelem. ()
U tohoto filmu mě konečně napadlo, jestli je to jen shoda náhod, že si režiséři vybírají Charlotte Gainsbourg hlavně do rolí záhadných femme fatale. A ani v tomto snímku tomu není jinak. Moc ráda bych ji jednou viděla i v roli usměvavé ničím nezatížené ženy... Patrice Chéreau mě kdysi silně oslovil snímkem Intimita, který byl syrový až do morku kosti. Možná i tím, že v něm angličtí protagonisté až tak moc nemluvili, ale jednali. A když už padlo slovo, ťalo do živého. Perzekuce se svým stylem Intimitě dost přibližuje, ale je francouzsky moc upovídaná. Víc se v ní mluví a analyzuje, než jedná. Pouto dvou hlavních představitelů mi zde přijde nesouměrné a spíš nevěrohodné, až jsem si přála, aby si konečně nalili čistého vína. Velmi zajímavou vsuvkou je osoba cvoka, jejíž přítomnost dělí film na život "před cvokem" a "po cvokovi". Je to takový osvěžující trickster celého příběhu, který se vytrácí v momentě konečného rozuzlení... I proto stojí film za viděnou. ()
Reklama