Režie:
Abdullah OğuzKamera:
Mirsad HerovićHudba:
Ferhat LivaneliHrají:
Meral Çetinkaya, Mustafa Avkıran, Özgü Namal, Çiğdem Batur, Kubilay Tuncer, Fatih Dönmez, Erol Babaoğlu, İrem Altuğ, Talat Bulut, Sabriye Kara, İdil Yener (více)Obsahy(1)
Když je sedmnáctiletá dívka Meryem nalezena u jezera znásilněná a ponížená, nemá pro ni nikdo slov slitování. A čeká ji osud horší než peklo. Její rodná vesnice a její rodina žijící na východě Turecka totiž vynáší soud, že teprve dospívající Meryem přišla o svou nevinnost dobrovolně, a proto si zaslouží v souladu s rodovými zákony cti smrt. Vykonavatelem popravy se pak má stát její blízký příbuzný Cemal. Mladík má ale pochybnosti a proto se raději s dívkou vydá na útěk s vědomím, že se jim po stopě brzy vydají rodinou najatí vrahové. Štěstí se ale na mladé uprchlíky nakonec přeci jen usměje. Potkají charismatického muže jménem Irfan, bývalého profesora, který se právě chystá na moře a hodila by se mu na loď posádka. I on je na útěku – před samotou a před prázdnotou života. Společně se vydají na cestu, která natrvalo a k lepšímu změní jejich život.
V mezinárodně vysoce ceněném dramatu Abdullaha Oguze, jež bylo ověnčeno nejen devíti Zlatými pomeranči na festivalu v Antalye, ale také Speciální cenou poroty na MFF v Kérale a cenou na filmovém festivalu v Montpelier. Režisér Abdullah Oguz si zároveň vysloužil nominaci na Velkou cenu na prestižním festivalu v Montrealu.
(oficiální text distributora)
Recenze (29)
Hlava odmítá přijmout, co se dnes v končinách nepříliš vzdálených může přihodit. Oběť nejen, že je zcela proti zdravému rozumu vnímána jako zločinec, dokonce dochází k jejímu vyhnání mimo jediný dosud poznaný svět. Zlomová scéna pod dálnicí značí, kde se octla – mezi životem a smrtí. Útočiště ji příznačně nabídne moře, které „patří všem“. Proto na něm mohou koexistovat tradice, moderní a konzervativně-militantní smýšlení. Tři tváře současného Turecka. Citlivé otázky, jež jejich střet vyvolává, byly nejspíš hlavním důvodem, proč Abdullah Oguz sáhnul po románu Zülfü Livaneliho (který se živí také jako režisér a hudební skladatel). Příliš prostý a předvídatelný příběh přenáší úchvatná kamera kamsi mimo veškerý prostor i čas, do posmutněle krásného bodu, který muže být výchozím, ale stejně tak konečným. Hlavní hrdinkou sice je dívka, věrohodně nevinná, třebaže téměř třicetiletá Özgü Namal, ale – vyjma odmítnutí sebevraždy – pouze coby pasivní oběť mužů, kteří, jak tomu u tureckých filmů bývá, ději dominují. Apendix: Murat Han by časem mohl vystřídat Erdogana Atalaye v Kobře 11, což není míněno jako kompliment. 75% ()
Silné, realistické a kruté (realitou reality) drama, které ale obsahuje naději na další cestu. Sympatická je upřímnost ukázat Turecko takové, jaké je. I s omezeností a předsudky. Jednoduché, třemi hlavními představiteli výborně zahrané (pokud jsou někde rezervy, tak ve scénáři v druhé polovině filmu). Dívka Meryem jako pasivní protiklad světa mužů, který ale přestává chtít být pasivním a právě on (ten protiklad) představuje největší naději na budoucnost. Dobré komentáře: Enšpígl, Niktorius ()
Pokud Turci s tímhle přístupem k ženám chtějí vstoupit do Evropské unie, tak s dovolením já jsem proti a rozhodně s nima nehodlám být za tyhle "zvyky" ve stejným společenství. Podobný způsob jednání se ženama je pro mě totiž naprosto nepřijatelný a zaklínadlo typu, to je naše tradice, tak se nám do toho, ty bílej tlustej středoevropane neser, protože my se ti taky neserem do tvýho života, v tomto případě neplatí a pokud se toto na Tureckém venkově skutečně odehrává, tak by vláda v Ankaře měla okamžitě a tvrdě zasáhnout. Turci nám servírují omáčku s pěkně ostrou příchutí. Velmi mile na mě působí fakt, že film je viděn tureckým okem, a vyprávěným tureckýmy ústy a myšlen tureckou mentalitou. To je totiž nejlepší a nejpádnější odpověď na mou počáteční kritiku. Film je sám o sobě silný jak když kopne bejk, ale sílu mého zážitku ještě umocnil fakt, že většina příběhu se odehrává na lodi, která pluje od jedné krásné zátoky ke druhé s krásně napnutýma plachatma do kterých to mydlí vítr o stošest a v neposlední řadě tu jsou hlavní hrdinové příběhu, kteří mají v sobě víc emocí než naše zem dluhů. Meryem je holčina, kvůli který bych šel do boje třeba proti celýmu Turecku, abych jí ochránil a profesor Irfan ?? Ach, víc takových lidí na tomhle světě !!! ()
Pokrok nezastavíš!! 16. století už dorazilo i do východotureckých vesnic! Nejvyšší čas na přístupové rozhovory. Kdo bude další?? Írán?? Nemůžu dospat, až s nimi budeme obývat společný prostor! Poučné turecké "Boat Movie" s nadějným startem, ale sračkoidní, klišovitou druhou půlkou, u které by se s chutí prstila snad i Rosamunde Pilchnerová! ()
Prvá polovica dosť strnulá a nevýrazná, potom sa to konečne rozbehlo, aj keď na moje prekvapenie s viacerými prvkami klišé, na ktoré som veru v tureckej kinematografii neni vôbec zvyknutý. Na tomto filme mi však dosť vadilo to, že počas celého príbehu nedošlo k takmer žiadnemu poriadnemu zlomu a ani dramatizácii - tá skôr dominovala začiatku a koncu, ale ten stred zostal taký akýsi nevýrazný. Čo je podľa mňa celkom škoda, lebo už beztak film pôsobil zaujímavo, a keby sa zápletka nejako rozvíjala aj v strednej časti filmu, mohlo to byť ešte lepšie. Takže trochu sklamanie, ale aj tak uznávam, že celkom zaujímavý film, lenže s neprimerane slabou dramatizáciou. Film získal poriadny nádych až vtedy, keď Meryem konečne zakričala to jej povestné Prečo ma nikto nepočúva? Som snáď mŕtva? ()
Galerie (7)
Photo © Kenda Film
![Dokonalé štěstí - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/748/162748172_49859f.jpg)
Reklama