Režie:
Noam MurroKamera:
Simon DugganHrají:
Sullivan Stapleton, Eva Green, Lena Headey, Jack O'Connell, Rodrigo Santoro, Hans Matheson, David Wenham, Callan Mulvey, Andrew Tiernan, Mark Killeen (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Pokračování epické ságy podle nového komiksového románu Franka Millera Xerxes, vyprávěného úchvatným vizuálním stylem úspěšné série „300", se přesouvá na nové bojiště – na moře, kde řecký generál Themistokles, usilující o sjednocení celého Řecka, vede bitvu, která zvrátí dosavadní vývoj války. Themistokles čelí masivní invazi perské armády vedené božským Xerxesem a Artemesií, pomstychtivou velitelkou perského loďstva. (Warner Bros. CZ)
(více)Recenze (1 348)
Forma drtí obsah na cucky. Vizuální žranice, až na tu pixelovou krev - ta je fakt otřesná. Greenová je špinavá coura v kalhotech, která musí zjistit, že na chlapy v boji prostě nemá. Příjemným osvěžením je zvířecí sex, který se bohužel obejde bez krve. Věčná škoda, že poctivé masakry (jako ve Statečném srdci) nahradily až příliš viditelně počítačové triky. Jinak se mi ale výtvarná stylizace líbila (nejlepší jsou pak závěrečné titulky). Skvělá hudba, temné barvy. S jedničkou vůbec nesrovnávám, nebýt odkazů a jisté provázanosti, beru je jako dva odlišné filmy. Před zhlédnutím nejlépe pomůžou odsuzující komentáře. Máte pak radost, že tak strašná tahle 300 není... ()
300 je jen jedno, tohle se jedničce nemůže v žádným případě rovnat. První řež byla jednoduchá dějově, ale účelná, strhující a cool. Navíc historicky dá se říct v pohodě. Dvojka není špatná, ale ve všech ohledech za jedničkou zaostává. Navíc těch WTF momentů, který jsou spíš k smíchu, bylo na můj vkus až moc (Xerxes, otec-syn, kůň, útok s loděma z kopce???). Druhá 300 se snaží být dějově bohatší, ale je to taková menší slátanina s hroznými historickými přešlapy (čeho je moc, toho je příliš). Herecky taky žádná sláva, jak mužská, tak ženská hlavní postava si mě moc nezískaly. Mělo to lepší chvilky, ale bohužel i horší, takže tři hvězdy jsou tak akorát. PS: Krev už více nereálněji opravdu udělat nešla. 60% ()
Ta malinovka místo krve musela rozhodně všem na place moc chutnat, jinak by jí tolik neplýtvali. Pokračování Bitvy od Snydera, byla také plná krásných zpomalovaček, děj ušel, i když by se tam pár nedokonalostí našlo, ale první díl bude prostě tím lepším. ()
Oproti jedničce je kladen větší důraz na příběh, exteriéry jsou rozmanitější a "červená" akce se chvílemi snaží navodit dojem skutečné bojové strategie, což považuji za dobrý krok narozdíl od jednotvárného sekání a nekonečných slow-motion za dob Snydera (i když zpomalovaček si i zde užijeme až až). Avšak jediné, co v mých očích pozvedá tuhle chladnou, vizuálním bordelem zatíženou přehlídku břišáků a hrdinských frází lehounce nad úroveň jedničky, je hlavy řezající, očima vraždící, tvrdě souložící a při tom všem až nehorázně přitažlivá sexy Eva Green, která obdařila svou roli takovým charismatem, že Leonidas by před ní rychle strčil hlavu do písku. Kvůli ní nejenže přihazuji hvězdičku navíc, ale dokonce prohlašuji druhé 300 za velmi, ale skutečně velmi příjemnou a vzrušující ztrátu času. 55% ()
Důstojné pokračování přikrášlené toliko vzdělanými Američany.. ()
Veľkoleposť námorných bitiek nemá divák v kinematografii veľmi s čím porovnávať. Zábery na nepriateľské flotily kormidlované v rozbúrenej morskej búrke skutočne berú dych. Na svoje si prídu i milovníci gréckych mýtov a bájí s vydarenou historkou o božskom prapôvode Perzského kráľa. Xerxes vo filme síce nehrá dominantný part, no jeho prítomnosť je jednoznačne vítaná. Mužské publikum istotne ocení pohľad na pôvodnú tvár Leny Headey a pohľad na sexy Evu Green, ktorá si dokonca strihla sex scénu.. ()
Nahatí hoši od Teplé brány versus Kožení metalisté v čele s emo-punkerkou Zelenou, jejíž mohutné oční stíny přebila pouze ještě mohutnější skákající kůzlátka. Prošpikováno kecy tak vznešenými, že na ně ani teleskopem nedohlédneš, opláštěno mlžnými záběry ve stylu porna z NDR a opepřeno sportovními disciplínami Jízda na lodi z kopce, Hromadná bouračka na vodě a Palubní parkur. Pokud si takhle někdo představuje vzestup říše, ať trpí tiše. P.S: Stávají-li se skutečně ze slibů větry, dost mě zajímá, co a komu jsem po včerejší hrachovce v noci nasliboval. ()
Jednička je lepší, tohle by byly čisté čtyři hvězdy, navíc je tu ta dementní přepálená scéna s koněm pobíhajícím po lodích... jenomže Eva Green! ()
Upozornenie: Komentár vo väčšej miere než obvykle obsahuje anglické výrazy, u ktorých som nenašiel akurátnu náhradu v slovenčine alebo som nechcel použiť krkolomné jazykové mutácie._____Divácky zážitok zo sledovania 300: Rise of an Empire v mnohom pripomína hranie videohry, zloženej výhradne z cut-scenes. To by nebol tak veľký problém, pokiaľ by šlo o cut-scenes na úrovni sérií Metal Gear Solid či Half-Life, ktoré posúvajú zmienené hry o úroveň vyššie, inteligentne pracujú s cielenou nemožnosťou priamej interakcie a vytrhnutím hráča z pohodlnej kontroly nad postavou. Rise of an Empire však evokuje topornú snahu o „movie feeling“ intermezz konzolových bojoviek typu Tekken a Street Fighter, ktoré potvrdzujú známy výrok Johna Carmacka: „Story in a game is like a story in a porn movie. It's expected to be there, but it's not that important.“ Dialógy, pretekajúce po vzore Snyderovho filmu a Millerovej predlohy pátosom a heroizmom, sú len nutnými vstupmi zmierňujúcimi hektické tempo akcie. Jednotlivé dramaturgicky nesúvislé sekvencie sú videoherne inscenované do uzavretých arén s digitálnym pozadím a jasne vyhradeným bojiskom v ktorom sa postavy pohybujú. To platí i pri početných motivačných preslovoch a jednej nadmieru akčnej „posteľovej“ scéne (kde je použité snáď všetko okrem postele). Vizuálna uzavretosť rozprávačských uzlov stavia do kontrastu snahu byť veľkofilmom s prostriedkami a technologickými riešeniami moderného hollywoodskeho fikčného blockbusteru, ktoré sa snaží exploatovať._____Murro od videoklipovej estetiky o 8 rokov staršieho filmu neupustil, ale ešte ju znásobil. Prepálené farebné filtre, časticové efekty, silné svetlo, digitálne rozmnožené objekty, slow-motion, komiksové gejzíry krvi a dynamická choreografia podporená pestrou škálou hudobných kreácií vzišlých zo spojenia multiinštrumentalistu Junkie XL a importovaného losangeleského skladateľa Jo Blankenburga vytvára opulentné audiovizuálne orgie na pomedzí vrcholného predstaviteľa žánru „mečov a sandálov“ a totálneho braku. Rozprávanie rozpadávajúce sa do nepreviazaných epizód plných logických dier (či skôr kráterov) by šlo označiť za mýtické. Na to sa ale príliš vracia do minulosti, kde rozpovedá origin hneď štyroch postáv, nič neponecháva zastreté nejasnosťami a v ponore necháva zabudnúť na súčasný dej. Úzkostlivým ľpením na detailoch zaniká schopnosť rozvíjať veľkolepé scenérie a výjavy, zmenšené na plochu jednorazových momentiek. Mizanscéna taktiež neexistuje a je nahradená množstvom nadpozemsky sa pohybujúcich tiel a končatín, rozzúrených tvárí, lesklých rukovätí a zakrvavených čepelí zbraní. (O to vzácnejšie sú chvíle spomalenia, kedy má konečne šancu prejaviť sa aspoň v letmých zábleskoch Murrov režijný kumšt. Dokladom toho sú citlivo rámované podvodné zábery, prestupujúce z filmovej formy do podoby maliarskeho plátna.) To platí i pre hudobné fragmenty, útržky zvolaní a prekrikujúcich sa hlasov._____Má tak čosi spoločné so štylistikou a naratívnou formou homérskeho eposu. Je vlastne prequelom, súbežným alternatívnym príbehom (v tom istom čase na inom mieste) i sequelom „jednotky“, voči ktorej tak má veľmi atypické postavenie. Jediný mne známy film s rovnako zvláštnym vzťahom ku svojmu predchodcovi je Noriko no Shokutaku, v ktorom význačný japonský auteur Sono Šion komplexne rozvíja koncept svojej kultovej snímky z prelomu milénia Suicide Circle. Narozdiel od uvedeného príkladu však Noam Murro zásadné prvky predchodcu nikam neposúva. Repetitívnosť motívov, vizuálnych riešení a komiksovej štylizácie nemá príliš čo ponúknuť. Tým viac, keď sa i boj na mori kvôli uzavretosti využitých priestorov niekoľkých palúb príliš neodlišuje od toho suchozemského, ktorý bol zasa oklieštený horskými cestičkami a priechodmi v Thermopylách._____Akokoľvek sa to priam núka, Rise of an Empire sa neposúva ani ideologicky. Presun z fašistickej militantnej Sparty do ich protipólu v podobe demokratických Atén ústi len v tézovité a nijak objavné, v podstate až detinské posolstvá typu „ideálna demokracia je sloboda voľby vhodného tyrana“ či „absolútna demokracia je chaos“. Pripísanie aktívnych rolí výrazným ženským hrdinkám je len jednoduchý efekt na preklenutie od homoerotickej atmosféry a interpretácií staršej snímky k sexuálnemu napätiu medzi opačnými pohlaviami a možnosti pokochať sa očami na Eve Green v prírodnom rúchu (mám podozrenie, že práve to bol skutočný režisérov zámer). Artemisia len napĺňa ďalší archetyp známy z patriarchálnej mytológie. Znížením z „božskej“ do „pozemskej“ sféry pri zachovaní dominantnosti charakteru femme fatale a vlastností bohýň antického panteónu je len ďalšou z početných atrakcií filmu, založeného na atrakciách. Ženou-objektom, skrytou za priehľadnú masku plnohodnotnej postavy._____Mohol by som napísať, že v podstate netuším, prečo ponechávam i tú tretiu hviezdičku. Nebola by to však pravda. 300: Rise of an Empire je prvoplánový, prepálený, smiešne na efekt hrajúci, patetický, ukričaný, tupý, stopercentný brak. A práve ona brakovosť v kombinácii so súbežným vedením polopatistických naratívnych línií, logiky miznúcej za horizontom, prehnaným a explicitným tlačením na pílu i občasným prehrávaním hercov (Lena Headey v závere je už „iba“ povestnou čerešničkou na torte) má v sebe čosi natoľko príťažlivé a zábavné, že nižšie jednoducho ísť nedokážem. Ak by som preháňal, napíšem, že za schopnosť dopozerať to bez újmy by sa mala udeľovať medaila. 55% () (méně) (více)
Další testosteronový nářez, Leonidas to není ale Athéňané se nemají za co stydět, hlavně tedy hlavní hrdina. Bitvy na moři, zpomalovačky, krvavá akce a Eva Green jsou rozhodně zajímavým lákadlem. A ten bombastický konec naprosto volá po třetím díle, kde už snad Sparta bude masakrovat naplno a nebude jen přihlížet. ()
Prvnímu dílu se nehrabe ani po paty. Akce daleko více, stejně dobrá jako v jedničce, ale tím jsem skončil. Kde je nějaký příběh? Od začátku do konce boj a nic navíc. Do toho mi vadilo 3D, které celé kouzlo akčních scén docela shazovalo. A nemluvím o barvě obrazu, to někdo slušně ujel, ale ty efekty mi přišly hodně přeplácané. Radši si pustím první díl, než se pouštět někdy zase do dvojky, která kromě nálože akce nenabídne nic navíc .. 4/10 = 48% ()
80% - Nářez! Nebýt slabšího charizmatu hlavního tahouna (v porovnání s Butlerem), je to na stejné úrovni... ()
Vuuu, tak to bol zas poriadny nářez boja a krvavého utínania častí tela. Mínus k dvojke oproti prvej časti spočíva azda v tom, že sme prišli o skvelého charzmíča Leonida, no na druhej strane nám tvorcovia naservírvovali pestrejšie prostredie k akčným scénam, hoc sa osobne radím skôr k fanúšikom pozemných bojov než námorných bitiek, ale určitá zmena voči predošlému dielo bola samozrejme potrebná, preto ju absolútne kvitujem. Poprsie pani Greenovej sme už videli nespočetne krát, no i tak nikdy neomrzí a flashback ku Xerxesovej "ľudskej" minulosti je zaujímavým obohatením deja. 300ka u Thermopyl sa mi pozdávala o nejaký ten kus viac, ale aj tak nemôžem hovoriť o žiadnom sklamaní, práve naopak. Dobrá práca! Kedy sa dočkáme tretej časti? ()
Ono je to těžká facha. Dělat Millera bez Millera. Horší, než dělat Hamleta bez Hamleta. Ale dopadlo to nad očekávání. Pokud se v původní třístovce Leonidas zmiňuje o Athéňanech jako o bandě buzerantů (v originále milovnících chlapců), tak to mi teda poser prsa. Je to stejná banda mačo typů z posilovny, jako spartská úderka, jen mají přes ramena modrej lajntuch. Stejný pekáče buchet, kožený slípky, stejný sklon k patosu. No mazec. Hlavní záporák Xerxes je v pokračování celkem za zlatého trumpetu, ovšem svině (?) Artemisia je náhrada víc než dostatečná. Bitevní scény vychytané, digitální krve kýbl (spíš dva) a to se počítá. Kdyby ve finále vrchní Themistokles nevytáhl ze slipů koně místo ptáka, tak by zážitek mohl být ještě lepší. No, nebudeme hořekovat nad rozlitou krví. Dobré to bolo. ()
Hmmm, tak já jsem mile překvapenej. Nečekal jsem, že se tak dobře pobavím v duchu guilty pleasure. Na nové třístovce mně vadily jen dvě málo podstatné věci. Sullivan Stapleton v roli Themistokla sice neselhává, ale rozhodně charismatem nesahá kačenímu xichtu Bulterovi ani po pytlíka, a Lena Headey je mi děsně nesympatická. Jinak se jedná o neskutečnou digitální řezbu, která se veze na slow motion a která uťatými hlavami a končetinami spolehlivě strká jedničku do kapsy. Xerxes tentokráte dostává sice taky nějaký prostor, ale hraje jen druhé housle, což se nedá říct o Rodrigo Santorovi, kterej se mi moc líbil. Ovšem to nejlepší nakonec.Je to Eva Green, kterou katapultoval mezi moje oblíbené herečky už výkon v Temných stínech. Ukazuje se, že toto nádherné stvoření je svou charismatickou divokostí světová "big bitch" numero uno, navíc v tomto případě natvrdo vytasila dvě překrásný zbraně největší, který mě utvrzují v tom osolit druhou třístovku plnou palbou. Nekoná se patos, nekoná se klišé, konají se jatka. Dvojka je prequelem a sequelem jedničky zároveň. Viděno ve 2D, 3D obhaduju na schůdné, ale nikoli nezbytné. Podobně jsem se pobavil naposled u Jeníčka s Mařeknou. Doporučuju! ()
První díl dokonale ctil obecně komiksovou naraci i vizualitu a Snyder v mých očích už tehdy dokázal, že se jeho styl neskládá pouze z častého užívání slow-motion záběrů, jak mnozí tvrdili. Přestože se možná neshoduji s většinou, svého času pro mě 300 bylo strhujícím milníkem v komiksovém subžánru, stejně jako Rodriguezovo a též Millerovo Sin City. Rise of an Empire ovšem svou obsahovou bezradností až bolestně připomíná spíše zapomenutého Spirita, vizuálně a výtvarně jde navíc o absolutní videoherně digitální peklo, kterému by prospěla zásadní supervize Larryho Fonga. De facto to připomíná levný porno film, ve kterém všichni včetně Evy Green nemají co hrát a jehož nejcharismatičtější prvek je useknutá hlava Gerarda Butlera. ()
Upřímný film, který si na nic nehraje, pokračuje v orgiích jedničky, bohužel bez charismatického hlavního hrdiny. Naopak více než adekvátní kompenzaci má na svědomí Eva Green coby Artemesia. ()
300: Bitva u Thermopyl z roku 2006 mě svýho času nijak zvlášť neohromila(3hvězdy) nebo alespoň né tak jako všechny okolo mě. Že je nějaký pokračování jsem popravdě ani nevěděl. Zjistil jsem to až nedávno a to když jsem měl chuť na nějakou řezničinu a hledal jsem na co bych koukl až jsem právě narazil na 300: Vzestup říše. A v tomhle směru mě to opravdu nezklamalo a svůj účel to splnilo. Vlastně můžu říct, že mi to sedlo víc než první třístovka. Ikdyž i tu bych třeba dnes hodnotil jinak. Těžko říct. 300: Vzestup říše je epická řezničinka kde většina akce se odehrává na moři(což mi ale nikterak nevadilo). Na brutalitě se tu nešetří. Velkým bonusem je Eva Green, která si svou roli střihla na jedničku a taky bych řekl, že si ji vyloženě užívala. Krutá psychopatka a zároveň neskutečně sexy. E. Green si zaslouží minimálně jednu hvězdu sama pro sebe. Kaňkou(a to velkou, podstatnou a do očí bijící) je snad jen ta digitální krev. Jinak spokojenost. Bavil jsem se. 4hvězdy. ()
Som veľmi milo prekvapený, dôstojné pokračovanie jednotky, v niektorých smeroch je dokonca dvojka lepšia ako jednotka. Minimálne v tom, že má prepracovanejšiu dejovú linku. Vizuálna stránka je naozaj výborná, ani na akcii sa nešetrilo (more krvi, lietajúce končatiny.....). Jediné čo by som vytkol je až prehnané množstvo spomalených záberov, keď je to v norme tak je to dobrý a fungujúci nástroj, nič sa však nemá preháňať. Čakal som zábavu a pastvu pre oči a zábavu a pastvu pre oči som aj dostal, takže u mňa veľká spokojnosť. 85/100 ()
Ne vždy jsou deklarované tři stovky skutečně tři kila, což mi přihrává srovnání s jakoukoliv českou směnárnou, tedy takovým malým, legálním podvůdkem, kdy očekáváte alikvotní částku v rumunské měně za své krvavě podělané prašule a dostanete nastříhaný savý papír a vypláznutý jazyk od retardovaného vola s kuličkovým počitadlem za skleněnou přepážkou. Ani upižlaná hlava krále Leonida nemohla dodat byť jen část charismatu a originality původního krváku... ani bžilion lodí, ani o dvě čísla větší kozy, ni třináct litrů malinovky, které na vás ejakulují ze zadřené třísky v řecké prdeli... nic. Žádný disiz Spartáááá a nějaký dizis Krethény? Hm, tak ty mně byly úplně šuma šuk. Navíc, dámy prominou a feministky nechť mi políbí prdel, poletující čarodějnické Amazonky s meči a Sparťanům velící vdova, hehe, to mě vždy dokonale rozchechtá. Hanba mužům, kterým žena vládne, krávové. Plnění nějakých kvót jak z Bruselu to tedy zazdilo dokonale. Ve scéně, kdy se Themistokles vrhá na svém oři do plamenů, jsem očekával , že na druhé straně vylítne na ducati panigale a začne ostatní kosit berettou. Zkrátka a nedobře, velice, ale opravdu hodně slabý odvar prvního, osobitého snímku. Takový rejbeny od Čongů. ()
Reklama