Kamera:
Kódži TanakaHudba:
Kendži KawaiHrají:
Masaja Onosaka, Jošicugu Macuoka, Rakuto Točihara, Chuck Huber, Terujuki Tanzawa, Kódži Jusa, Satomi Sató, Nobujuki Hijama, Masaki Aizawa, Sakiko Tamagawa (více)VOD (1)
Epizody(11)
-
Ódži-sama o hirotta jo (E01)
-
Júucu no gecujóbi (E02)
-
Late show no joru ni (E03)
-
Real na gendžicu kjokó no gendžicu (E04)
-
Ima, sonna koto kangaeteru bái dža nai no ni (E05)
-
Higaši no Eden (E06)
-
Black swan mau (E07)
-
Arakadžime ušinawareta mičinori o sagašite (E08)
-
Hakanasugita Otoko (E09)
-
Dare ga Takizawa Akira o korošita ka (E10)
-
Sara ni cuzuku higaši (E11)
Obsahy(1)
22. listopadu 2010 dopadne deset raket na Japonsko. Avšak tento bezprecedentní teroristický akt, později nazýván jakožto „Nedbalé pondělí“, nemá za následek žádné oběti a brzy na něj téměř všichni zapomenou. O tři měsíce později je Saki Morimi na svém absolventském výletě v Americe a právě ve chvíli, kdy je před Bílým domem ve Washingtonu DC, se ocitne v nesnázích a je nečekaně zachráněna jedním spolukrajanem. Tento muž, který se jí představí jako Akira Takizawa, je však úplnou záhadou. Nejen, že se zdá, že ztratil paměť, navíc je naprosto nahý a v jedné ruce drží pistoli a v druhé mobilní telefon. Telefon, který je nabitý 8.200.000.000 yeny… (loki5)
(více)Recenze (32)
Slušné animé, které dokazálo udržet moji pozornost, se slušnou animací. Sice mě první díl moc nezaujal, ale děj je celkem zajímavý, avšak celkové rozuzlení je bezzubé a nezajímavé. Navíc postava Saki Morimi je mi nesympatická, naopak "Johnny Hunter" se mi zamlouvala moc. Celkově ale jen nadprůměrná záležitost, žádně vystřelování do nebes se v žádném případě nekoná. Těsné 4 a 70% ()
Styl Kamyiami zbožňuju. Je sice o něco ukecanější než ostatní scénáristi, ale všechny ty dialogy jsou perfektně promyšlené a zapadající do celku. Navíc jeho vize budoucnosti jsou v realističnosti vždy o kus před jakoukoli sci-fi konkurencí. Mám dojem, že se dokonce zajímá o nové technologie a trendy :-) Každopádně se rozhodně ničím nesnaží ohromit tak, že by řekl: "A teď se diváku posaď a sleduj, jak jsem skvělej!". Je cool, má spousty dobrých nápadů, známá klišé jsou mu očividně silně proti chuti, jde mu o udržení příjemného tempa a hlavně chce příběhem něco velmi nenásilně říct. Původně jsem chtěl dát kvůli menší vyváženosti dílů nižší hodnocení, ale pak jsem si uvědomil, kolik už jsem viděl nezáživných filmů, které se snažili říct něco špatného o společnosti a přitom nepřišli s absolutně ničím. Higashi no Eden mě bavil celou dobu a až se podívám podruhé, věřím, že to bude ještě lepší. Mimochodem lepší opening jsem už dlouhou dobu neviděl. Ve spojení se seriálem tak skladba Oasis získala další rozměr a i po stránce vizuální je opening pořádně nadupanej... ostatně jako seriál. ()
Kenji Kamiyama poprvé režíruje svoje vlastní dítko - ale ne podle svého scénáře - a víc než co jiného drží prst na tepu doby. Tedy přesněji řečeno na tepu japonské současnosti, která není z hlediska sociálního zdaleka tak utěšená jako bychom si z té dálky, ze které vidíme jen mrakodrapy a technologickou vyspělost, mohli myslet. Ideově i jinak vykořeněná mládež, předobraz google glass, spousta námětů k přemýšlení - a do toho chytlavá zápletka se sympatickým hrdinou trpícím ztrátou paměti a disponujícím všemocným utrženým sluchátkem poháněným magickou mocí tvrdé japonské měny. Postupně se dostáváme blíž a blíž pravdě, a najednou je tu vrchol v podobě jedenáctého dílu... kdy se dozvíte, že na skutečný vrchol budete muset ještě počkat... a nutno říct, že ten v Gekijobanu nepřijde (je tam jen konec;)), protože nejsilnější moment je závěr téhle "sezóny". Za samotné Higashi No Eden si Kamiyama zaslouží pevných 80%. ()
Nadechla jsem se, a když jsem vydechla, seriál právě dohrál jedenáctý díl. Tak trochu z toho mám stále vykulené oči. Tak nějak jsem si zamilovala našeho prince. Mám velmi ráda tvorbu Kenjiho Kamiyami a ani teď nezklamal. Od dobrého openingu nazpívaného skupinou Oasis až po zamotaný příběh, který jsem s láskou sledovala, se mi anime líbilo. Postavy, animace, hudební doprovod. Všechno na jedničku. Jen je mi trochu líto toho konce, asi by se mi líbil více konkrétní, ale tak ještě mám před sebou dva filmy, takže věřím, že se toho svého "konkrétního" konce dočkám. Anime pro dospělé, z něhož jsem si odnesla velmi dobrý vnitřní pocit, že jsem sledovala něco opravdu kvalitního. ()
Kdyby se mi někdo snažil Ráj východu nějak žánrově zařadit a doporučit, měl by to hodně těžké. Příběh Saki a jednoho potrefeného cizince totiž funguje jako pohádka a přitom v něm není špetka kouzel. Umí hrát na romantiku a přesto se všechny vztahově silné chvíle odehrají zdánlivě mimoděk. A konečně je celá hlavní linka o odhalování minulosti nebo letících raketách, ale při rekapitulování celého seriálu si vzpomenu na něco úplně jiného. Na to, že kouzlo obyčejnosti a uvěřitelnosti může být i při líném vyprávěcím tempu takhle silné. ()
Galerie (397)
Photo © Fuji TV / Production I.G.
![Higaši no Eden - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/168/559/168559016_wfcp1y.jpg)
Reklama