VOD (1)
Epizody(6)
-
Zimohrad (S08E01)
-
Rytíř Sedmi království (S08E02)
-
Dlouhá noc (S08E03)
-
Poslední ze Starků (S08E04)
-
Zvony (S08E05)
-
Železný trůn (S08E06)
Obsahy(1)
Daenerys představí svým věrným plán na osvobození celého kontinentu. Tyrion motivuje Jona k další akci. Jon s pokorou přijímá svou roli. V Drači jámě se rozhodne o vládě nad Westeroskými královstvími. Hrdinové ságy jdou vstříc svým dalším osudům. (DavidWark)
Videa (17)
Recenze (225)
Velice, převelice slabý děj mi osmá sezóna přinesla. Po předchozích kiksech mě to sice ani nepřekvapilo, ale přece jen jsem si myslel, že si tvůrci berou roční pauzu z nějakého důvodu. Takhle to vypadá, že scénáristé potřebovali víc času, aby mohli dokonale zohýbat logiku k obrazu svému. Slabé, ale alespoň už je konec. ()
OBSAHUJE SPOILERY K OSMÉ A ZÁVĚREČNÉ SÉRII SERIÁLU HRA O TRŮNY! Posledních pár týdnů na internetu bylo skutečně zajímavých.... jedna půlka internetu si musela stěžovat jak stojí letošní Mistrovství světa v ledním hokeji na hovno a ta druhá si zase musela stěžovat jak je závěrečná sezóna Hry o trůny na hovno- Osmá řada obsahovala celkem 6 epizod a už od té třetí internet zaplavali nářky o tom jak osmá série ničí celý seriál a takové rozloučení si seriál jednoduše nezaslouží a zašlo to během následujících týdnů už tak daleko, že aktuálně existuje petice o tom aby byla celá osmá série přetočena a tato petice už má dohromady přes 1 milion podpisů. Hokej mě upřímně nezajímá a od toho ho tady řešit tu nejsem, takže se vrhneme vstříc ke Hře o trůny a její závěrečné sérii. U té jsem mimochodem schopný pochopit proč jí většina ortodoxních GOT fandů nesnáší, zároveň ale s brekem o tom jak je poslední série sračka a a o tom jak tvůrci seriálu David Benioff a D. B. Weiss zničili nejen celý seriál ale celý svět ságy Písně ledu a ohně od George R. R. Martina jednoduše nesouhlasím... Prvních 5 sérií si ještě Hra o trůny ve většině procentech případů držela velmi silné ohlasy a zažila úspěch nejen u kritiků ale i u diváků a jedná se o jeden z nejsledovanějších a i nejdiskutovanějších seriálů všech dob a předlohovým knihám Martina tak dostal i lidi, kteří předtím o celé ságy Písně ledu a ohně neměli ani ponětí. Problém je ale v tom, že si Martin neustále dával načas a prozatím vydal jenom 5 románů, přičemž poslední vyšla v roce 2011 (stejný rok kdy vyšla první řada seriálové adaptace) a od té doby se Martinovi stále nepodařilo vydat poslední dva plánované romány ságy Vichry zimy a Sen o jaru. 5. řada seriálu tak končí tam kde poslední román s názvem Tanec s draky končí. Autoři seriálu sice mohli počkat na to až Martin dopíše romány a pak je zadaptovat, to by ale znamenalo seriál dočasně dokončit, což jednoduše nešlo. Martin už předtím tvůrcům seriálů prozradil pár faktů jak celá sága skončí a s těmito fakty si tvůrci od začátku měli v plánu ve finále hrát, zároveň ale toho Martin tolik neprozradil a k vydání posledních dvou románů ságy se pořád nemá, takže větší a i když méně tak pořád riskantní plán bylo vymyslet zakončení seriálu bez Martina. Tady si musíme zvyknout na fakt, že od začátku 6. série seriálu Hra o trůny se výrazně změnil vypravěčský postup celého seriálu. Celý seriál se dělí na dvě výrazné odlišné poloviny- 1-5 řadu a 6-8 řadu. 6-8 série jsou v podstatě více vážně branou fanfikcí, berte v potaz fakt, že v knihách je například Jon Sníh pořád mrtev a oficiálně se zatím oživení v rámci knih nedočkal a pokud dočká bude to záležet na tom jestli Martin opravdu poslední dvě knihy ságy vydá (ta šance je čím dál tím více méně pravděpodobná). Právě změna ono stylu vyprávění je dle mého názoru jeden z úrazu faktu, že ne každý si na přístup seriálu zvykl. Hra o trůny byla od začátku fantasy ve které se však kromě Bílých chodců nebo draků řeší především politický souboj o to kdo povládne zemi Západozemí. Seriál se nehnusil během několika sérii postupně zabíjet výrazně důležité postavy (na to však měl odvahu sám Martin, že by s tím revolučním přístupem přišli sami tvůrci seriálu je bullshit), předhazovat většinou nepředvídatelné zvraty (opět Martinova práce) a vše poctivě budovat (opět Martinova práce). David Benioff a D. B. Weiss se samosebou v pokračování v podobě seriálu snažili Martinův styl co nejvíce držet, něco mi ale říká, že polovina událostí, které se v 6-8 sérii stane budou v potencionálně jednou vydaných obou posledních dílech ságy Písně ledu a ohně výrazně jiné. 6. série zažila ještě velice solidní kritický ohlas a někteří jí dokonce hodnotí jako nejlepší sérii celého seriálu (nebudu vám lhát, patřím do toho týmu), 7. série se ale dočkala ve svých posledních dvou dílech ze sedmi neskutečný hejt a bylo jen otázkou jak bude přijata 8. série. To jak byla přijata už jsme si před chvíli rozebrali. Zatímco co epizody Winterfell a A Knight of the Seven Kingdoms se ještě celkem chválili, zbylé 4 epizody se spíše dělí na dvě půlky- Jednu spokojenou a druhou negativní. Jak jsem již zmínil patřím do té první zmíněné a teď už bych se konečně dostal k tomu proč. 8. série je dle mně nejlepším možným zakončením seriálu, která si navíc drží seriálový styl- 6 epizod plné zajímavých dějových oblouků s postavami, které nás baví, protože už je za těch 8 sérii jednoduše milujeme a především výbornou vizuální stylizací. Neříkám však, že z celé série skáču úplně do nebes a spíše než nadšených 10/10 bych nadhodil méně spokojených 9/10, dost možná dokonce jen silných 8+/10. Na tu devítku to ale asi přece jen ve finále stačit bude... 1. epizodu s názvem Winterfell jsem si užil hodně- Na jednu stranu chybí téměř veškerá akce , na druhou stranu jsem si ale celou dobu užíval různý setkání- Jon a Arya, Arya a Sandor, Arya a Gendry a především Jaimie a Bran! Baví mě skvělé zrcadlení charakterů Dany a Sansy, neskutečně mě dostala scéna kdy Sam řekne Jonovi jeho pravý původ a líbí se mi, že Theon definitivně konečně ,, pobral ztracený koule´´. A lepší scénou to zakončit nemohli. Chápu, že se někomu může zdát, že se tam vlastně nic nestalo , mně to ale jako pilot poslední řady bohatě stačilo. Především z vývoje některých charakterů jako v případě Theona nebo Jaimieho jsem měl neskutečnou radost. Nebudu vám lhát, Theona a Jaimeho jsem z počátku oba nesnášel. Časem jsem si ale oba zamiloval. Oba sice proto museli něco ztratit (Jaimie ruku, Theon penis), za tu ztrátu se ale postupem času stali nejenom jedněmi z nejzajímavějších charakterů celé Hry o trůny ale jedněmi z nejpropracovanějších a nejvíce charakterních postav celé série. 2. epizodu s názvem A Knight of the Seven Kingdoms mám upřímně ještě radši- Ty co čekají už v druhé epizodě epickou bitvu, kterou většina nepřežije bude zklamaný a bude si muset dočkat až do 3. epizody. Tady ale opět jde především o charaktery- Všechny postavy si uvědomují, že dost pravděpodobně nemusí události celé následující bitvy přežít a tak nějak pracují s tím jako by právě probíhala poslední noc jejich životů. Důkazem je skvělá scéna kdy si Davos, Tyrion, Tormund, Podrick, Brienne a Jaimie navzájem sednou ke krbu, pijí spolu víno, Podrick k tomu zpívá Jenny of Oldstones a Jaimie pasuje Brienne rytířem. Arya se poté rozhodne, že neumře jako panna a před svou možnou smrtí se vyspí s Gendrym. Skvělá je také scéna kdy se Jon definitivně rozhodne, že svou pravou identitu, tedy fakt, že je Aegon Targaryen VI. a právoplatným dědicem trůnu své lásce, královně a zároveň tetě Daenerys Targaryen je po pasování Brienne na rytíře jedním z topů celé epizody. Daenerysina reakce se ale nepodaří tak úplně prodat, jelikož v tu dobu už se k bránám Zimohradu blíží armáda Nočního krále. A v tu dobu začala doba kdy se milovaný seriál Hra o trůny začal stát ve svých 4 posledních epizodách spíše nenáviděným.... 3. epizoda s názvem The Long Night je první epizoda celé série o které by se člověk nebál říct, že je nenáviděná- Režii si sice vzal na starost Miguel Sapochnik, který už měl na starost Bitvu v Tvrdomově v 5. sérii a Bitvu bastardů v 6. sérii, tedy dvě milované bitevní události, jak byl ale Sapochnik u GOT fandů milován, po The Long Night ho lidé začali nenávidět a to jsme se ještě nedostali k 5. epizodě. A přitom je celý ten hejt na The Long Night tak k smíchu- Chápu ten hejt ze strany toho, že většinu času viděl člověk z bitvy jen útržky, takové osvětlení tmy hořícími meči díky daru od kněžky Melisandry je nádherné Zvláště když v naprosté tmě začnou Dothraci umírat a ohně pomalu uhasínat. Všechno zásadní je prostě krásně vidět. Třetí epizoda celkově znamená konec pro většinu oblíbených hrdinů- Události třetí epizody nepřežijí Ed Tolett, Beric Donddarion, Jorah a Lyanna Mormontovi a ve finále ani Theon Greyjoy. Všichni přitom umřou hrdinsky- Ed zachrání Sama, Beric zase Aryu a Ohaře a zaplatí životem, Lyanně se zase podaří zabít obra, Jorah zachrání svou milovanou Daenerys, které ani před smrtí nestihne říct, že jí miloval jednoduše proto, že mu dojdou síly a Theon krátce poté co mu Bran řekne, že je dobrý člověk zemře při jeho ochraně a dorazí ho samotný Noční král. Theon je ale v zápětí pomstěn poté co Nočního krále (a tím celou jeho armádu) zabije Arya. Ano, přesně tak- Už v závěru 3. epizody je ze stolu smetana celá hrozba Bílých chodců. Hrozba, která byla pomalu zmiňovaná od prvního dílu a už Jon na konci 7. série řekl, že nezáleží na tom kdo sedí na trůnu a, že pravá válka je na Severu s Bílými chodci. Na jednu stranu se to může zdát celkem urychlené, na druhou stranu jde o další zajímavý dějový směr kupředu závěru seriálu. Melisandra poté co je válka s Bílými chodci dokonaná následně po bitvě vyjde ze Zimohradu a její definitivní skon tak uklidní všechny, které rudou kněžku od doby co zabila princeznu Shireen nenáviděla... Třetí epizoda je sice druhou nejslabší epizodou série (a dost možná by se dostala i do TOP 5 nejslabších epizod celkově), rozhodně ale není odpadem. 4. epizoda s názvem The Last of the Stark se tak vrací k základnímu politickému konflikt o to kdo bude sedět na železném trůnu- Joffrey a Theon Baratheonovi, Robb Stark, Renly a Stannis Baratheon jsou po smrti a poté co Jon přijal Daenerys za svou královnu je jediným aktuálním rivalem Cersei aktuálně sedící na trůnu právě Daenerys. Epizoda začne pohřbem všech, kteří v padli v boji za Zimohrad a následně dochází k oslavě. První polovina této epizody se drží stylu 2. epizody, kde se ale tentokráte slaví a oslavuje. Každý slaví a oslavuje, bastard Robertha Baratheona Gendry se stane legalizovaným a tudíž rod Baratheonů úplně nevymřel, Arya odmítně jeho žádost o ruku, Sandor stále necítí klid dokud jeho bratr Gregor žije a všichni ostatní jsou vlastně šťastní až na Jona a Daenerys- zatím co Daenerys pořád trápí touha po trůnu, Jon se bojí toho faktu, že miluje svou vlastní tetu a především faktu, že je Targaryen, Daenerys ale upřímně zaručí, že jí nezradí a trůn nechce. Daenerys po něm chce pouze to aby nic neprozradil svým ,,sestrám´´ Sanse a Arye. Jon ale stejně neodolá a sestrám to řekne. A zatím co Arya společně se Sandorem mizí do Králova přístaviště aby zabili Cersei a Gregora, Sansa se pochlubí s novinkou ohledně Jona Tyrionovi, který zase neodolá a řekne to Varysovi. Společně tak neví co dál. A Jaimie, který mezitím připraví o panenství Brienne si uvědomí, že pořád miluje Cersei a mizí za ní. Čtvrtý díl funguje jako most mezi událostmi předešlými a nadcházejícími a činí tak skvěle- Daenerys díky Euronu Greyjoviovi přijde už o druhého draka zbude jí jen Drogon, Cersei následně při neúspěšném Parleyi před jejíma očima nařídí Gregorovi aby zabil její milovanou služebnou Missandei a Daenerys navíc zjistí, že Cersei nahnala dav Králova přístaviště do královského hradu Rudá bašta, protože počítá s tím, že Daenerys nevinné lidi nezabije. Celý tenhle dějový arch je možná ve finále v rámci jedné epizody příliš zkratkovitý, rozhgodně ale funguje jako poslední epizoda před tím než přijdou dvě finální epizody. 5. epizoda s názvem The Bells je asi nejnenáviděnější epizoda nejen série ale i celého seriálu- Tady bych se rád pozastavil nad tím, že jsou lidé překvapení, že se z Daenerys stala šílená královna a berou to jako nepřirozenou změnu charakteru postavu. Jenže divák by si měl pamatovat, že od takového začátku 2. série je jasné, že Daenerys není psychicky v pořádku. Od mala musela utíkat společně s bratrem, který jí později prodal kvůli armádě, byla znásilňovaná a když se ve finále do svého muže Droga zamilovala, dovolila mu zabít jejího bratra a čekala s ním dokonce dítě tak o oba přišla. Skočila do ohně z kterého ale vyšla se třemi malými draky- Daenerys, která v tu chvíli vyšla z ohně už nebyla ta Daenerys z první série. Nýbrž Daenerys Targaryen, která si dojde pro trůn, který jí náleží. Daenerys není záporákem v pravém slova smyslu, nikdy ale rozhodně nebyla celkovým klaďasem. To, že nechá upalovat děti se možná může zdát jako překvapení, ve finále to ale žádný velký šok být nemusí. The Bells osobně považuji za nejslabší díl série a celého seriálu ale mám tu epizodu rád. Má několik úžasných momentů jako poslední společné chvíle Tyriona a Jaimieho a završení dějového oblouku Sandora Cleganea a zmíněný převrat v podobě charakteru Daenerys. Gregor Clegane jinak zabije svého stvořitele Qyburna a následně se svým bratrem Sandorem společně s ním přijde o život. Řádění Daenerys poté stojí za celou epizodu život nejen Varyse (který už se pokoušel o to dostat Jona na trůn, ale Tyrion ho prozradil a Varys svojí smrt přijal v pokoji) a mnoho nevinných lidí v Králově přístavišti ale především Cersei a Jaime Lannisterovy, sourozence, kteří se milovali a na svět přišli spolu a odešli společně. Tohle celé klidně mohl být závěr seriálu, který skončí vládou Daenerys, která si postupně bude mít v plánu dobýt celý svět. Ale jo, počítáte správně, ještě nám chybí poslední epizoda celého seriálu. 6. epizoda s názvem The Iron Throne- Poslední epizoda celého seriálu a upřímně můj nejoblíbenější díl z poslední série. Poté co Jonovi dojde, že musí Daenerys umřít jí skutečně zabije před drakem Drogonem, Drogon ale místo toho aby Jona sežehl (Jon má Targaryenskou krev a tak by proti němu jen tak nešel) jenom roztaví železný trůn! Ano, železný trůn o který se 8. sérií bojovalo je v závěru seriálu roztaven a celé to funguje jako ikonická tečka za celým seriálem. Následný odlet Drogona s tělem své ,, maminky´´ do neznámých oblastí by mohl fungovat jako závěr celého seriáku, jetě pořád ale chybí dořešit pár věcí, především to, kdo tedy bude vládnout Západozemí. Ve finále to dopadne takt, že se rozhodne, že se bude král volit hlasováním lidu. Tyrion osobně navrhne Brana Starka a odůvodní to tak, že Bran byl chlapec, který ochrnul aby se naučil létat a aktuálně vidí vše. Lid Tyriona poslechne a Bran se tak stane králem Západozemí. Tyrion se následně stane královým pobočníkem, velitel Neposkvrěných Šedý červ ale požaduje aby byl Jon potrestán za vraždu Daenerys a tek je tak poslán za zeď. Vše poté končí tak nějak uzavřeně a zároveň by seriál mohl pokračovat- Král Bran vytvoří novou malou radu, která se skládá z Králova pobočníka (Tyriona), správce pokladny (Bronn, který je nyní pánem Vysoké zahrady), velitele Královské gardy (Brienne, která ve zprávě o Jaimieho smrti napíše, že zemřel při obraně své královny), mistra námořnictva (Davos Mořský) a Velmistra (Sama). Bran poté požádá aby byla rada ještě rozrostlejší, zatím co se po boku rytíře Podricka vydá skrz své schopnosti po stopách Drogona. Sansa se stane královnou nezávislého Severu, Arya se vydá objevit co je na západu Západozemí, Šedý červ a zbytek Neposkrvěných jedou na ostrov Naath (rodiště Missandei, kterou Šedý červ miloval) a Jon se shledá s Tormundem, zbytkem divkoých a především se svým zlovlkem Duchem. Společně se poté vydávají za zeď... A to je seriálový konec ságy Písně ledu ohně! Hra o trůny byl 8. let výborným seriálem plný skvělých postav, výborně stavěných dějových oblouků a zvratů, vizuálem a akcí mistrovsky obklopený a především i když si museli od 6. série tvůrci poradit téměř bez Martina, závěr celé ságy zvládli se ctí. Je otázka jak budou fungovat takové seriálové spin-offy, rozhodně bych se ale nebál takové v blízké době plánované Star Wars trilogii od Benioffa a Weisse, kteří pokud si se svojí trilogií Star Wars vyhrají jako se Hrou o trůny nemusí s tím být vůbec problém. Je jinak jedno jestli jste víc fandili Starkům, Lannisterům nebo Targaryenům, Hra o trůny spojuje dohromady všechny. Jako epická 8. sériová fantasy báseň zároveň pracující s královskou politikou to celé fungovalo neskutečně a takový Zaklínač nebo Pán prstenů od Amazonu to budou mít jako jakási forma náhrady hodně těžké. Když hraješ hru o trůny, buď zemřeš, nebo zvítězíš.... () (méně) (více)
Snad není třeba diskutovat o nevídaných produkčních kvalitách osmé řady Hry o trůny, o opulentních kulisách i kostýmech, podmanivém soundtracku, filmových tricích a fantastické kameře, zejména v samotném finále. O čem diskutovat asi musíme, jsou scénáře. V prvních řadách byla Hra o trůny stejně jako její knižní předloha převážně tažená postavami. Proto její postavy působí tak živě a trojrozměrně, proto se celý příběh neustále košatil a bobtnal do šířky a proto má George R.R. Martin takové problémy, dostat postavy tam, kde by je v zápletce potřeboval. Tímto stylem mohl seriál skončit jedině za dalších patnáct sérií anebo kdykoliv, ovšem náhle a bez katarzí, bez rozumných uzavření rozběhnutých dějových linek. Ani jedno z toho není použitelné řešení. Benioff s Weissem se před dvěma sezónami rozhodli zamířit ke konci a nechali si to na třináct epizod. Aby to zvládli, museli zmíněné vyprávění tažené postavami nahradit vyprávěním taženým zápletkou. Místo toho, aby nechali figurky pobíhat volně po šachovnici, začali jimi tahat zpátky k sobě a směrem ke důležitým dějovým bodům. Je pravda, že času zbylo opravdu málo a třeba alespoň několik epizod navíc by seriálu prospělo. I tak ale letos tvůrci se zkratkou pracují převážně obratně a kromě zásadních událostí nechávají postavy i vydechnout a užít si spoustu malých charakterních momentů, neobvyklých setkání nebo „nepodstatných“ dialogových výměn. Na pár místech ta zkratka byla až příliš velká, něco se opravdu dalo vymyslet (nebo vysvětlit) lépe. Nicméně mě mrzí, že tentokrát internet trůnovskou mánii obrátil k soutěžení o co nejhorší nadávky showrunnerům, k úsměvným peticím a okázalému chlubení se nepochopením charakterů postav, když mluví o neopodstatněných rozhodnutích, ke konstruování chatrných alternativních řešení, ke kritice za úplně všechno, od údajné předvídatelnost i nepředvídatelnosti přes zkratkovitost a nudu až po plivání na fanoušky a fan service. Mrzí mě to, protože tvůrci totiž dokázali zhmotnit všechny ty věci, které se v začátcích jen naznačovaly, a my ani nedoufali, že je reálně uvidíme (a nebudou jen zmařeny další náhlou událostí, jež děj dál rozkošatí), dokázali dodat epické bitvy, ždímat emoce z úmrtí, zrad, shledání i loučení. A dokázali dát skoro všem postavám tak kvalitní a smysluplné konce, v jaké jsem ani nedoufal. Všech šest epizod jsem si strašně užil a tvůrcům za tuhle evidentně nevděčnou práci děkuji. ()
Naprosto úžasný závěr! Také jste měli ten pocit, když někdo říká, že se mu vybavil jeho život...no, tady se mi vybavily životy těch, co přežili a dokonce i těch, co takové štěstí neměli. Jejich začátky, kdy jsme je poznávali, cestovali s nimi po Západozemí (no a co, že někdy užívali teleporty), radovali se s nimi, ale také jsme s nimi nasazovali svůj krk. Pak je tu poslední díl a vy si říkáte, že cesta Daneris byla zbytečná, ale kdo byl matka draků? Nebo snad byla zbytečná její smrt? Ale co Jon jako právoplatný dědic trůnu? Přesto nyní "pouze" jeden z Freefolks. Jakými útrapami si prošla Sansa poté, co byla tou naivní holčičkou toužící po princi. Tyrion a mnozí další, kteří ze svých rodů zůstali ti jediní přeživší. Ti, kteří se nesmazatelným písmem zapsali do dějin říše. A další a další....když si vybavím cestu, kterou jsme s postavami urazili, jedná se o něco neskutečného. Ale to vám patrně dojde až poté, co se zavřou brány Castle Black, až tehdy si uvědomíte, že vám něco chybí, byť by to bylo jen shledání se svým psem. Ano, je to cesta plná paradoxů, neočekávaných zvratů, ale i magie a draků. Postavy, příběh, emoce...to jsou devizy GOT. Něco podobného se jen tak nevidí a já jsem rád, že jsem mohl být u toho až do konce! ()
Galerie (227)
Zajímavosti (48)
- Gwendoline Christie (Brienn) se nechala slyšet, že po dotočení své poslední scény v seriálu brečela v šatně dvě hodiny. (Duoscop)
- Daenerys (Emilia Clarke) poznamená, že si železný trůn představovala mnohem větší. Jde o odkaz na knižní předlohu, kde je železný trůn skutečně popisován jako obrovský, dokonce s přístupovým schodištěm, též vyrobeným z natavených mečů nepřátel Aegona Dobyvatele. (vojtaruzek)
- Tvůrci seriálu oznámili, že k propagaci osmé řady spustili kampaň „Quest for the Throne“ („Hledání trůnu“). Na šest míst umístili kopie Železného trůnu ze seriálu a fanoušci je měli najít. (Duoscop)
Nečíst bez zhlédnutí série. Ano, tahle série je asi nejhorší, ale není o moc horší než šestá a sedmá. Spíš mám pocit, že se více projevuje stádní chování diváků. Prvních pět sérií bylo cool seriál zbožťovat a v poslední sérii je cool seriál hejtovat. Ten rozdíl ale prostě není až takhle markantní. Ano, je tu řada problémů. Předně seriál začal mnohem více mluvit hollywoodštinou. Strach o Aryu, o Jona Snowa a další vystřídalo prosté čekání na to, jakým podivným a neuvěřitelným způsobem se z neřešitelné situace dostanou. Zásadní výskyt jevu deus ex machina je pro mě jednoznačně největší kaňkou nejen poslední série (ačkoliv v ní je její četnost nejvyšší). Hollywoodsky vyznívá i celkem ospravedlnitelný posun z konverzačního politického thrilleru na epickou fantasy. Tenhle vývoj se dal čekat a tvůrci to zvládli se ctí, jelikož střípky toho starého byly i v tom novém. "Oblíbená" teleportace často byla trapná, ale často byla vyčítána i v momentech, kdy k vyčítání nebylo co. Prostě se na to lidi začali soustředit a pak už neodpustili ani to, kdy zrychlení bylo ku prospěchu věci (za to si mohou tvůrci sami). První dva díly série jsou překvapivě komorní přípravou na bitvu všech bitev. Tady jsem kritiku nepochopil, jelikož napětí a klid před bouří a "poslední rozloučení", to vše mělo svůj smysl. Třetí díl je ovšem megaprůšvih. Něco, co seriál připravuje celou svou existenci a výsledkem je technicky úžasně zpracovaná, ale naprosto nelogická a směšná podívaná, kde správně měly všechny postavy, krom snad dvou, asi pětkrát zemřít, skoro žádná nezemře a výsledné rozuzlení si nezadá s filmy Stevena Seagala. To si pak člověk říká, proč jsem na celou story o nemrtvých musel čučet osm sérií (vlastně mě nikdy moc nebavila)? K čemu to vlastně bylo dobré? Mohlo se to celé škrtnout a vůbec nic by se nestalo. Z Bílých chodců se staly figurky, které vůbec k ničemu nebyly. Po tomhle díle jsem si uvědomil hlavní past tvůrců, a sice obsese s překvapováním diváků. Nic tady nemůže skončit a dopadnout tak, jak by člověk čekal a nic nesmí být jisté a výsledkem je bohužel často vnitřní nesoulad. Například síla Daenerys a jejich draků. Z počátku se jeví nepřemožitelně, posléze velmi zranitelně, aby se ukázalo, že vlastně to od začátku bylo jasné, i kdyby žádnou armádu neměla a stačí ji jeden drak. To samé bitva ve třetím díle, kdy za použití elementární taktiky by z dílu nic nebylo. Musela se hrát hra, že to mají lidi prohrané, aby bylo napětí. Ale tohle napětí je umělé a nevěřím mu. Nicméně, od čtvrtého dílu se to zase zlepšilo a už mě nic takhle výrazně nepopudilo. Nesouhlasím s tím, že by porážkou nemrtvých už nebylo o co hrát. Tohle je Hra o trůny ne Boj s nemrtvými. Vždycky mi přišel zásadnější Železný trůn a nemrtví byla jen vedlejší linka, proto je vlastně logické, že se s tím tvůrci vypořádali takhle rychle. Pátý díl a šílenství královny je dílem úžasným, ve kterém konečně zhyne většina postav. Hodnotit to, jakým způsobem zhynou a jestli je jich to hodno, mi přijde jako dost velká pitomost. Hodně se kritizují náhlé proměny charakterů, ale mně přišly v podstatě všechny tak nějak v normě a naopak proměna Daenerys byla naprosto skvělá a budovaná od začátku seriálu. Už od začátku v ní byla ta nejistota a brutalita, jen to čekalo na ten správný okamžik. Díl závěrečný je hodně smířlivý a líbilo se mi, že to nebyl ani nějak výrazný happyend ani výrazný tragicend. Jak říkal Tyrion, kompromis, při kterém jsou všichni nespokojení a tak to nějak chodí. Hodnotit seriál a jeho konec podle toho, jestli fandím Spartě nebo Slavii a kdo vyhrál, mi přijde rovněž jako pitomost. Určitě to celé šlo udělat lépe, ale nejsem nespokojený. V závěru se při pěkném doplnění hlavního hudebního tématu o sbory dostavila i drobná katarze a nostalgie za tím vším. HBO umí rozhodně seriálové závěry, které v člověku hlodají i desítky let (Six Feet Under, Sopranos). Hra o trůny mezi ně patřit nebude, ale myslím, že to dopadlo ještě celkem dobře. Slabší čtyři. () (méně) (více)