VOD (1)
Obsahy(1)
Cyklus snažící se zachytit nejen současné proměny českého venkova, ale také přibližovat tradiční hodnoty, výhody a nevýhody života na vesnici a osobitou práci občanů mimo města. (oficiální text distributora)
Recenze (26)
Hodnotím díl o nutriích. Ty ocásky, ty oranžové zuby! Jen ty lidi jim to kazí. Ale koncentrace nutrií u Terezínské pevnosti, kam je lidé chodí krmit, kdo by se u toho šťastně netetelil? ()
Řízením osudu jsem byl zavát až k tomuto pořadu, respektive k onomu proklamovanému dílu o nutriích (o kterých se ještě určitě mnoho namluví) a musím říct, že to vážně stojí za to. Taková sonda do života našich sousedů ze vsi, jejichž život se točí kolem nutrií, o kterých jsem dosud věděl jen to, že mají sladká hovna, byla pro mne skutečně zajímavá. Zvláště mě bavilo celé to defilé pitoreskních postav, porcování nutrie, dochucování jmenované banánem a podobné špeky z branže. Jo, to se prostě nikde jen tak nevidí. A ten borec, pan Bílek, ten by mohl z fleku dabovat Macha & Šebestovou. Na to se musím kouknout ještě jednou. Doporučuju. ()
Tak jsem také viděl nutrie, abych nebyl za neznabobra. Dovoluji si shrnout své nadšené poznatky, které jsem nahazoval ,,live" do pošty nejmenované Evy. 1. Co to má blít? Nepodařilo se načíst link pro video. Zkusit znovu. 2. reklama na datart? 3. nejde mi zvuk. Chodí tam indoš s krabicema.... 4. bobži! 5. proč je tahaj za oháňky? 6. prof phdrmrdr prdl Pítr A. Debílek. Ale nevím co poudá 7. jé, zrovna je tam nějaký strýko rozpatlává po zdi takovým hrablem. Asi maluje. 8. hezké maso 9. teď je tam pán, co je ve skutečnosti asi paní. - - - No? Bomba, ne? ()
Pro spoustu lidí je synonymem ke slovu venkov vidlákov. A ve vidlákově, jak z názvu vyplývá, jen těžko mohou žít chytří lidé. Jenže, i když venkov dnešního světa neznamená pouze partu sedláků v holinách od hnoje, tak právě tito sedláci se špinavými holinami vědí své, a dost možná vědí nejvíce. Jak poznamenal jistý farmář v jednom z dílů; "Není potřeba bušit se do hrudi a křičet, jak jsem úspěšný. Důležitější je spokojenost." ()
Zcela náhodou jsem viděl díl: Kluci od čáry. A chvilku jsem nevěřil svým očím. Bylo to o partě bývalých pohraničníků, kteří se schází a slzí nad tím, jak tehdá střežili ČSSR před narušiteli, respektive spíše to aby z toho Husákova ráje nikdo nemohl prchnout... A jelikož se sem tam někdo bránil, občas to schytal i statečný obránce hranic. Těm pak tenhle spolek staví na památných místech pomíčky a pořádají tam pietní akce. Samozřejmě se zdraví - soudruzi, na srazy chodí v uniformách se zelenými barety a brigadýrkami s nášivkami Psohlavců na rukávech... Jsou skálopevně přesvědčeni, že republiku uchránili. Když se pak jich ptali před čím, složitě koktali, protože poslední školení politruků měli přeci jen už před více než 40 lety a k stáru člověk také více zapomíná. Upřímně, nechápal jsem že ještě někde něco takového existuje. Sdružení těch co pomáhali režimu aby tu byla nesvoboda a ještě na to být hrdý, to chce sakra koule. Chápu, že kucí strávili na hranicích v lesích asi i pěkné chvilky v přírodě a na vojnu každý občas vzpomene se slzou v oku, ale nepřehodnotit po tom všem a nepřiznat si, že jsem sloužil zrůdné ideologii... no soudruzi, to tedy opravdu nechápu. * * * ()
Hodnotím převážně kladně už jen kvůli tomu, že v jednom dílu účinkovala moje bábi UwU ()
Ono jak který díl. Třeba u dílu Lidé z pravěku jsem si napsal: "Čekal jsem asi trochu víc, než jen tři lidi, kteří místo na chatu jezdí sem (jak to mají zabezpečené?, a když si hrají na pravěk, proč tam jezdí autem, a ne třeba MHD?), mají tu zvířectvo a občas si upečou až moc křupavé placky. Moc mi to nedalo." Pak je hodně dílů ani ne tak o venkově, jako venkovských muzikantech - těch je snad nejvíc a kolísají opět mezi zajímavými a mezi nudnými -, o venkovských kroužcích ("Chodím zpívat do Kuřátek, protože jezdíme za hranice.") a sem tam, při troše štěstí, opravdu o venkově jako takovém (třeba pán, který po tátovi převzal roli kočího a jede udělat radost babičkám a dědům z domova důchodců, to byl snad asi nejautentičtější díl). Co mi úplně chybí, jsou díly o krajině na venkově, domácích i polních pracech apod. ()
Inu proč ne – tento pořad je krátký, občas i poučný a navíc není od věci se podívat po krásách naší země, dozvědět se o nějakých těch tradicích a zajímavostech. Viděl jsem jenom pár dílů, ale vyloženě mne nezklamal žádný – je ovšem pravda, že jejich kvalita se samozřejmě odvíjí i podle zvoleného tématu. Ale tak to je snad jasné. Takže já dávám určitě palec nahoru. ()
Venkov je pilířem všeho, je kolébkou zemědělství, které by podle mého názoru mělo být v popředí zájmů všech. Jen tak dál, třeba se v lidech něco změní. ()
Viděla jsem díl Pohádková země a žasnu nad tímto veledílem režiséra Robina Kvapila! A přitom na tom není nic těžkého, posuďte sami: To se vezme poněkud exaltovaně působící majitel pohřebního ústavu Raimund Niederführ (dříve pod jménem Ivan Genov) a jeho politické názory (i když v mnohém mu dávám za pravdu, např. jeho názor na prezidenty Beneše a Háchu či odsun Němců), k tomu Vítězslava Klimtová, kterou - jak ji znám - nikdy nezajímalo nic jiného než peníze, vkus šel u ní vždy stranou a která se teď našla v roli čarodějnice, dědička to moudrých keltských šamanů... Toto se smíchá dohromady, okoření se úryvky autentických projevů Beneše, Háchy, Gotwalda, Havla a Putina, a to všechno na pozadí nevkusných loutek výše zmíněné - a že nevíte, co z toho vznikne? Ale kdepak, to se mýlíte... vznikne z toho "dokumentární film". Ta 1 * je jen a jen pro pana Niederführa a jeho krásné, staromilské výpravy pohřbů. ()
Vox populi, tentokrát z našeho venkova. Dokumentární cyklus aktuálních výpovědí lidí, kteří pečují o náš venkov. Některé díly naprosto fascinující, především ty o životě na samotách v Beskydech. ()
Měl jsem ponětí, že se tenhle pořad dlouhodobě vysílá na ČT, ale nikdy jsem se o něj nezajímal. Dostal jsem se k němu až poté, co internetem proletěl díl o nutriích (konkrétně ze 7. 12. 2013, doporučuji zhlédnout celé). Tolik exotů, hlášek a nechtěně meta-humorných výroků se zkrátka jen tak nevidí! A vůbec - Baldýnského sbírka, zachycující nejlepší pasáže, bude jednou strašně ceněná a Banán bolesti se budou učit školáci nazpaměť :-D ()
1. díl: Fyzik na chalupě 2. díl: Samotáři z Černé Vroble-neuvěřitelný člověk. 3. díl: Komunita na mlýně 4. díl: Zadržme vodu! 5. díl: Proti proudu (medailon Romana Horkého) 6. díl: Zámek bude 7. díl: Zámek bude 8. díl: Novohradsko – krajina mého srdce 9. díl: Lidé z pravěku 10. díl: Lidé z pravěku 11. díl: Mořeplavec na suchu 12. díl: Francouz na dědině 13. díl: Muži, kteří sází stromy 14. díl: Zasypaný kostel 15. díl: Maříž 16. díl: Ti, kteří sází stromy 17. díl: Cesta je cíl 18. díl: O tichu, Továrna na mýtince, Pěkné pozdravení paní Schüllerová, Farmáři z azyláku. Bydlíme jinak. Co by se kovbojkám stávat nemělo? Ztracené jezero. Sídlo k přežití. Dempír, empír a barok. Milovaná samota, Otužilá Maruna. Don Quijote z Hartenbergu, ()
Viděn díl Když sa buček zeleňá o herci Slováckého divadla v Uherském Hradišti Zdeňku Trčálkovi. Režie se ujal rozený Hradišťák Břetislav Rychlík. Nebyl to špatný dokument, sledujeme pár starších divadelních představení s Trčálkem, navštívíme jak jeho ženu a děti ve Véskách (městská část UH), ale i jeho maminku v Ústí na Valašsku a podíváme se i do jejích vinného sklépka. Pak si s ním zajdeme do lesa a užijeme si udění domácích klobás. No prostě pro Moraváka pastva pro oči. Nádherný život. Jediné, co vadilo, byly občas podivné střihy a prostřihy. Ale budiž. Milých 27 minut. ()
Jeden, biofarmář, který není oficiálně biofarmářem, protože biolicence stojí moc peněz a nedostal od státu ani korumu, řekl, že vegetariánství je velmi progresivní styl. Souhlasím. Možná kdyby se zvířaty bylo zacházeno jako zrovna v tom díle, tak bych své jídelní návyky přehodnotil. Biopořad k biozamyšlení. ()
O venkově, krajině, zvyklostech, tradicích, zemědělství ... Unikátní pořad, který vše spojuje a představuje tento mix divákům. ()
Asi, že nejsem z venkova, tak to tak nedokážu ocenit, ale fakt je, že jde o značně nudný druh pořadu. Ale to možná ani není jeho cílem.... myslím bavit. ()
Ano, také přicházím z dílu o nutriích, pocitově spíš z paralelní reality. Silné, silné. ()
Hodnotím díl o panu Váňovi (záchranná stanice pro zraněná (auta, elektrický proud) a opuštěná zvířata (opuštění štěňat, koček, atd. konec prázdnin, děti nemají čas; umístění do útulku totiž stojí peníze; vysloužilí koně - táhli dříví v lese, vydělávali jako klusáci, když byli za výkonovým zenitem, tak se stali nepotřebnými = např. Polsko jatka; pávi, jeleni, atd.)...a musím říct, že tak otevřenou, upřímnou výpověď, která podle mě přesně vystihla situaci na přelomu tisíciletí (a do jisté míry i dnes). Někdy vzhled opravdu klame a dobrosrdečnost nezná mezí. ()
Viděl jsem jen jeden díl a to "Za prací na konečnou". Jelikož pojednává o pracovnících na mé milované Lysé hoře nemohu hodnotit jinak, než pěti hvězdama! ()
Reklama