Režie:
Mike FiggisKamera:
Jean-François RobinHudba:
Mark IshamHrají:
Albert Finney, Greta Scacchi, Matthew Modine, Julian Sands, Michael Gambon, Ben Silverstone, Joseph Beattie, Maryam d'Abo, Heathcote Williams (více)Obsahy(1)
Každý v sobě může mít skryté hodnoty. Někdy je k jejich objevení potřeba pomoci druhých. Životní bilancování může být někdy hodně bolestivé. Na vlastní kůži to poznává stárnoucí učitel latiny a řečtiny Andrew Crocker-Harris, který končí po osmnácti letech své působení v elitní internátní škole. Trpce si přiznává, že ve svém životě zklamal nejen sám sebe, ale i své okolí. Žáci si od něho vždy drželi odstup, způsobený jeho chladností a tvrdostí, mnohem mladší manželka Laura zůstala po jeho boku nespokojená. Chtěl být dobrým pedagogem, avšak zapomínal na lidskou stránku svého povolání. Najdou se však lidé, jako jeho nadaný žák Taplow nebo americký kolega Hunter, kteří dokáží ocenit jeho skryté hodnoty a dát mu naději do budoucnosti. Snímek je druhou filmovou verzí hry britského dramatika Sira Terence Rattigana, která byla poprvé uvedena v roce 1948. Tvůrci nového zpracování se soustředili na hrdinův vnitřní svět a jeho vztahy k několika lidem. Zároveň kladli důraz na vytvoření atmosféry britské chlapecké školy, v níž jakoby se zastavil čas. V působivém díle, které vzniklo v produkční společnosti Ridleyho Scotta, dominují zejména herecké výkony A. Finneyho, G. Scacchiové a M. Modinea. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (40)
Výborné komorní drama o odcházejícím učiteli, jenž je všemi neoblíben, obáván pro svoji přísnost, chlad a vyžadování striktní kázně. Stačí však několik málo podnětů k tomu, aby v sobě našel své pravé hodnoty, zrekapituloval svůj život a získal si úctu všech, jimž byl pro smích. Snímek je skvěle natočený, má vynikající námět a pointu, perfektní hudbu a brilantního herce v hlavní roli. V závěru pak je Browningův překlad díky všem výše zmíněným přednostem značně emotivní. ()
Zlatá Palma - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $487,391║Tržby Celosvetovo $-║ ()
„Čakáš, že si ťa prídem vypočuť?“ – „Pravdupovediac, momentálne ani jeden z nás nemá právo niečo od toho druhého čakať.“ Malý film o dôležitých veciach. Profesor (Albert Finney) odchádza a sumarizuje svoje vzťahy so žiakmi, kolegami a manželkou, s ktorou sa k sebe nikdy nehodili. Fjn kombinácia PÁNOVI UČITEĽOVI S LÁSKOU s KRAJINY TIEŇOV, podporená skúsenou réžiou Mikea Figgisa, prepracovaným scenárom a kvalitným hereckým obsadením, samozrejme v čele s Albertom Finneym. ()
Skvěle vystavěný a v závěru i emočně silný příběh, hluboce lidské drama o tom, že nejen "pravá učenost svou učenost skrývá"... Příběh z prostředí elitní britské koleje, prosáklé povrchností, snobismem a pokrytectvím, nad kterými však nakonec stejně může zvítězit opravdová osobnost s poctivou a v skrytu dobrou duší. Napřed však je ale třeba svést boj se sebou sama... A pan profesor - ten vzdělaný, slušný a z principu své bytosti neprůbojný stárnoucí muž, léta opomíjený, zesměšňovaný a většinou neoblíbený - nakonec mohl odejít hrdě se vztyčenou hlavou. A vlastně i >najít< svou cenu a (možná?) i dávno ztracenou lásku a úctu své nehodné ženy... A nebyla to pohádka! Jen jeden >obyčejně< natočený >obyčejný< příběh... - - - - - (Poprvé viděno 28.7.2009 na ČT2, (reálný) komentář zde jako třetí - 28.7.2009) ()
Příjemně komorní snímek z prostředí anglické prestižní školy, malý příběh o jednom obyčejném člověku. Tentokrát na to šli filmaři jinak, vyhnuli se klišé, nepředstavili nám sympatického kantora plného ideálů, který si s přehledem získá všechny studenty. Kdepak, profesor Andrew Crocker-Harris se blíží k důchodovému věku, je přísný, upjatý, žáci mu přezdívají "Hitler" a mají z něj pořádný vítr. Výjimkou je citlivý chlapec Taplow, co se snaží kantora pochopit, váží si ho. Andrew před odchodem ze školy (kvůli svému zdravotnímu stavu) bilancuje svůj život, vidí chyby a dokáže je přiznat, jeho manželství není funkční, přátelský vztah udržuje víceméně jen s milencem své ženy a také profesně vnímá vlastní selhání, když vášeň pro staré jazyky nedokázal předat studentům. Albert Finney v hlavní roli odvedl perfektní výkon, dokázal v divákovi vzbudit patřičné emoce, zrovna tak Greta Scacchi jako jeho manželka. Velkým kladem byla i samotná škola, ve své monumentální středověké atmosféře, a její hezké, přírodní prostředí. Pomalý, přesto zajímavý, hluboký film. 75% ()
Skvěle zpracované drama jednoho vzdělaného profesora, jehož kariéra pedagoga již končí. Zvládne psychicky bilancování posledních dní svého angažmá v elitní chlapecké koleji a rozpad svého dlouholetého manželství.?.. ()
Uměřené britské drama s prostinkým prvoplánovým příběhem, pod kterým se skrývá mnoho vrstev dalších významů, to vše odehrávající se v atraktivním prostředí anglické školy se staletými tradicemi. ()
Zaujímavá záležitosť. Úvod snímku ma moc neoslovil, hneď prvá myšlienka čo ma napadla patrila filmu Spolok mŕtvych básnikov (1989), ktorý ma narozdiel od väčšiny vôbec nebavil. No netrvalo dlho a snímok začal predo mnou odkrývať karty a vyťahovať tromfy v podobe netradične zvládnutej vzťahovej drámy obohatenej o jedinečnú, clivo-sladkastú atmosféru. Ten smútok medzi oboma manželmi, priepasť, ktorá sa medzi nimi otvorila, kde obaja chcú niečo iné a problémy si riešia po svojom, bol miestami priam hmatateľný. Čo sa týka dejovej linky, najlepší bol samozrejme záver, v ktorom dominuje pekný monológ a akési životné bilancovanie. Veľká spokojnosť. Nadpriemer. 75/100 ()
Nemám ráda remaky, ale tenhle se podařil. Albert Finney je mnohem lepší profesor Crocker-Harris, než Michael Redgrave z verze z roku 1951. Jen první půlka se Figgisovi tak úplně nepovedla, je trošku uondaná. Za ten pomalý rozjezd to vidím tak maximálně na 70%. ()
Finneyho herectví mě nikdy nepřestane uchvacovat... ()
"Věděl jsem, co chci dělat a přesto jsem to nedělal. Nic mě neomlouvá!"....No jistě, vždycky mě nejvíc dostane, když někdo vysloví mé vlastní selhání. ()
Musím skonštatovať že ma tento film prekvapil. Tak ma dostalo to prostredie, tie herecké výkony, ktoré neboli ďaleko od skutočnosti, že som mala na konci opäť líca zmáčané slzami.Je to jeden z filmov, ktorý pozriete raz, ale tá pointa vo vás zostane dlhšie. Moje úprimné prekvapenie v mne zakorenilo poznatok, že starí a ostrielaní profesori sú tí, ktorí vás naučia, lebo majú pre svôj predmet vášeň. Jednoduchých 100% ()
Ač tu hraje řada známých herců, tohle je prostě film Alberta Finneyho. On strhává divákovu pozornost na svoji stranu, přestože jeho postava by normálně moc sympatií nevzbuzovala. A důstojným spoluhráčem mu tu je nějaký asi patnáctiletý klučina. Poctivě vystavěné drama, na kterém nezůstalo mnoho stop po nějaké divadelnosti. ()
Nejzajímavější byla paralela s Aischylovou postavou Agamemnona – pěkná scéna při koupi knížky v antikvariátu, kdy student vídí, co by vidět neměl. Rozháranost hlavního hrdiny pramení z okolních intrik (manželovu radost kazí jeho manželka, která „shazuje“ vztah studenta k učiteli). Střih je mistrný (přednáška/ragby), navození školní atmosféry velmi dobré . ()
Zaujímavá sonda do života prísneho učiteľa na elitnej chlapčenskej škole, ktorá ukazuje, že aj Hitler je len človek. Teda v tomto prípade ten prísny učiteľ, ktorého študenti prezývali Hitler. Film nám priblíži pri jeho bilancovaní pred nedobrovoľným odchodom zo zdravotných dôvodov, jeho jak neúspešné manželstvo, tak aj nie dvakrát dobrý prístup k výučbe, ktorú celý čas presadzoval, čo si na sklonku kariéry konečne uvedomí. Zo začiatku mi logicky nebol dvakrát sympatický (aj keď nejaké opovrhovanie som k nemu rozhodne necítil), ale postupne sa mi jeho príbeh zaryl pod kožu a niekoľkokrát ma film dojal. Albert Finney tu podáva skvelý výkon. Najviac na mňa zapôsobil jeho vzťah so žiakom na ktorého ako jedného z mála dokázal zapôsobiť. A potom je ešte skvelá postava jeho manželky, ktorá ho podvádza a miestami sa k nemu zachová dosť hnusne, ale tiež to má svoje opodstatnenie. Takže namiesto nenávisti má divák neustále chuť všetkých ľutovať a modliť sa, aby im to záverečné precitnutie nejaký čas vydržalo. P.S: ten otrepaný záverečný hromadný potlesk si mohli odpustiť. 7/10. ()
Snímek je druhou filmovou verzí hry britského dramatika Sira Terence Rattigana, která byla poprvé uvedena v roce 1948. Ocenění - MFF v Cannes ´94 ( Francie ) : Nominace na hlavní cenu festivalu Zlatou palmu a BAFTA Awards ´95 ( Velká Británie ) : Nominace na cenu za nejlepší scénář. Scénář : Ronald Harwood a Terence Rattigan. Kamera : Jean-François Robin. ()
Hořké, ale skvělé anglické drama o muži, který našel cestu, jak si vážit sebe sama. Je působivé, že film se stejně jako Aischylovo dílo, které je mnohokrát ve filmu připomínáno, se drží schématu klasické řecké tragédie, jejíž konec není šťastný, ale přináší hlavnímu hrdinovi i divákovi silnou katarzi. Albert Finney byl královský. Zahrát tak strohou a zdrženlivou figuru s takovým citem je umění. ()
Skvělý Albert Finney v tragédii muže, pod jehož drsnou slupkou se skrývá velká ušlechtilost ducha. Komorní, hluboce lidské, s velkou příměsí smutku a zmařených nadějí. ()
I když se tvůrci pokoušeli místy až moc tlačit na city, tak skvělý Albert Finney nedovolil, aby z toho byla ubrečená srágora. Jedině jeho výkon drží film nad průměrem. Ostatní tam byli víceméně do počtu, ale fakt je, že bez nich by to Finney neodehrál. Takže řekněme trochou hudební terminologie, že mu tam vcelku slušně posloužili jako back up singers. ()
Reklama