Režie:
David FincherScénář:
Jim UhlsKamera:
Jeff CronenwethHudba:
The Dust BrothersHrají:
Edward Norton, Brad Pitt, Helena Bonham Carter, Meat Loaf, Jared Leto, Zach Grenier, Holt McCallany, Eion Bailey, Richmond Arquette, David Andrews (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Úředník Jack, který pracuje pro velkou automobilovou firmu jako koordinátor pro stažení výrobků z trhu, už šest měsíců pořádně nespal. Pohybuje se v jakémsi polosnu či polobdění a neví, co dělat. Lékaři, který mu hodlá předepsat cvičení a valeriánské kapky, se svěřuje, že je to skutečné utrpení. Lékař ale odvětí, aby se šel podívat za muži, trpícími rakovinou varlat – ti totiž opravdu trpí. A tak jde Jack na jejich terapeutickou skupinu a jako oni se vyplakává na rameni jednoho z postižených – Boba, ze kterého udělala hormonální léčba po odstranění varlat napůl ženu. Postupně začne navštěvovat i jiné terapeutické skupiny, až se jednou setká s dívkou, Marlou Singerovou,která je stejná podvodnice jako on. Také ona chodí na terapie, přestože jí nic není. Jack soudí, že by si měli skupiny rozdělit a každý chodit jen do těch svých... Na služební cestě se pak v letadle setkává s Tylerem Durdenem, mladíkem, který se živí příležitostnými pracemi – třeba jako číšník na banketech - a hlavně prodává mýdlo. Když po návratu domů Jack zjistí, že jeho byt vyhořel – v důsledku výbuchu – a on nemá kam jít, vzpomene si, že si vzal Tylerovu adresu. A požádá ho, aby mohl bydlet s ním. Tyler žádá jedinou věc: aby mu dal pořádnou ránu. Když to Jack udělá, ihned mu ránu oplatí. A je z toho pěkná rvačka, kterou si oba vlastně pochvalují: hned se cítí lépe. Tyler bydlí v ponurém starém opuštěném domě, v jehož okolí je pusto a prázdno. Mladíci začnou rvačky pořádat pravidelně, a přichází stále více zájemců: vzniká „Klub rváčů“ ... Po nějaké době se objevuje i Marla, která se začne pravidelně a hodně hlasitě milovat s Tylerem, zatímco Jack jen závistivě poslouchá. Do práce chodí stále méně a šéf Chesler se nestačí divit jeho pohmožděninám po rvačkách a nedbalému oblečení. Ozve se policista Stern, který v telefonu naznačuje, že výbuch v jeho bytě někdo vyvolal úmyslně ... (TV Prima)
(více)Recenze (1 966)
Další Top Notch Fincher. Režisérské peklo v tom nejďábelštějším slova smyslu v němž David tasí všechny své trumfy. Spousta režijních vychytávek bere dech stejně jako ústřední dvojka Norton/Pitt, z nichž Finch doslova vymlátil to nejlepší. Už samotný název napovídá, že tady se pěstmi šetřit nebude a celková kontroverznost snímku neztrácí šmrnc ani po letech po nichž žijeme v ještě větším konzumu než Ed a Brad. Má to Fincherovy koule a to hovoří za vše. 100% ()
-- V RÁMCI FILMOVÉHO ÚTERKU -- Tradičně depresivní povídka alá David Finch , která je velmi efektně zaobalená do ještě efektivnějšího roucha. Děj originální je, ale chybí mi tam nějaký neskutečně, ale neskutečně bombový moment, po kterém bych nemohl stejně tak jako Edward Norton spát. Taktéž se mi nezdá, že by snímek rozebral psychiku člověka natolik, nakolik by měl, ba naopak, všechna ta brutalita je v normě, ale někdy by si mohli odpustit nějaký detailnější záběr a že jich bylo. Na moje hledisko, celkem přehodnocený film... - 7/10 - ()
“You are not your job, you're not how much money you have in the bank. You are not the car you drive. You're not the contents of your wallet. You are not your fucking khakis. You are all singing, all dancing crap of the world.” Stavím sa, že sa s týmto filmom stotožnilo neskutočné množstvo ľudí, ktorým mnoho z toho vŕta hlavou. Oslobodiť myseľ, uvariť pár litrov mydla a srať na celý systém, ktorý nás zväzuje sa dá aj okázalo, so štýlom a profesionalitou. "This is your life and it's ending one minute at a time." ()
Dal jsem si po letech opáčko a pořád je to super. Jenom jsem si mezitím přečetl knihu a teď už bych snímku nedal sto procent, ale... třeba... jenom... osmdesát pět. Z Fincherovy strany neuvěřitelná filmařina, která nápady fungující jenom na papíře nahrazuje nápady fungujícími jenom v obrazovém médiu, s parádním Nortonem a Pittem, a ze strany Uhlse skvělá adaptace, ale původní dílo se vám prostě stylem a myšlenkami a koncem dostane víc pod kůži. ()
Důležitý film, varující převážně o skrytém nebezpečí moderní společnosti, a sice absenci čistě mužských spolků a skutečně mužského vybití, nestavěného na posílení statutu či zalíbení něžnějšímu pohlaví. Dnešní, převážně gynocentrická doba muže uvrhává do mentálního vězení; čím pevnější ono vězení je, tím lákavější (a snazší) je pro něj sklouznout k extrému. ()
I'm Jack's complete lack of surprise... hmm.. a ja vlastne stále neviem, čím ma ten film vždy tak dostáva.. asi za to môže Edward a tie jeho krvavé self fighty.. a asi aj slabosť pre psychopatov ()
Ze začátku, ačkoliv mne oslovil vypravěčský styl, mne film velice odrazoval. Nebyl nudný, jen mi přišel bez tématu, podivně splácaný a nevyrovnaný. Bezpředmětný. To ale byl začátek. Pak ale šílené a zdánlivě smysl nedávající scény, perfektně volené dialogy scénáře a náznaky všude kam se podíváš, začali dávat dohromady obraz, který následně vyvrcholil v perfektní závěr. Bez jakékoliv naděje. To všechno, Tylerova filosofie, všichni ti lidé v depresích, mě nutilo přemýšlet o mnoha šílených věcech. Film sám je šílený a přesto popisuje svět takový jaký je. Inu, není to šílené? A originální. Podobný film nenajdeme a není třeba natáčet další, když tento postačí. David Fincher odvedl znovu výbornou práci a přestože to není jeho nejlepší film, pět hvězdiček si film tohoto pětihvězdičkového režiséra jistě zaslouží. ()
V celku to mělo grády, když Pitt byl Pittem a Norton Nortonem. Ale když se ukázalo, že jsou jeden, přestalo to mít šmrnc a štymovat to do sebe. Jeden člověk, co sám sebe mlátí, stvoří klub. Z klubu je teroristická buňka, která infiltruje i policii. NE! Rozdělení charakterů mi vůbec nesedlo, dělo se moc věcí naráz, aby bylo jasný, že oni dva jsou vlastně jeden. A konec byl trapnej úplně. ()
"We've all been raised on television to believe that one day we'd all be millionaires, and movie gods, and rock stars. But we won't. And we're slowly learning that fact. And we're very, very pissed off." TAK NADČASOVÝ BOŽE! ()
Chuck Palahniuk napsal kratičkou novelu o kapitalismu a jeho frustraci z 90. let. Ta asi má lepší vyznění konec příběhu.... ALE Davidu Fincherovi se podařilo z tohoto fenoménu udělat kult. Je to ukázka mistrovství kamery a režie, ale hlavně střihu a TEMPA. ... Tento film by měl být povinnou součástí uměleckých sbírek k 90. létům 20. století. ()
Opravdu chlapská lahůdka, jejíž pohled na svět ve mě furt doznívá. ()
Více než 20 let od premiéry a Klub rváčů má stejně pořád co nabídnout. Není oddechovkou, kterou si můžete pustit kdykoli se vám zachce, musíte na ni být správně naladění. Ale když se trefíte do správného okamžiku, tak otevřete dveře jedné filmové legendy. Pointa zůstává, výpověď o generaci na přelomu milénia rovněž, ale podle mě má Klub rváčů přesah i do dnešních dní. Společenské změny se nedějí ze dne na den, mnohdy ani z dekády na dekádu a zažité staré pořádky velmi neochotně odcházejí, takže i dnes jsme pořád obrovsky konzumní společností, která se honí za reklamním pozlátkem a tahle chorobná touha po majetku způsobuje vyprázdnění hodnot, na kterých opravdu záleží, odtržení od opravdových věcí. Ba co víc, vlivem sociálních sítí se situace jenom zhoršuje. Podobné to je i s duševními poruchami. A otázku generací, která se v tomhle filmu jeví tak osobitá a svérázná, taky nevnímám jen jako charakteristiku předchozí generace. I my jsme další masa lidí, kteří se cítí nedůležitě, protože nemají žádnou svoji válku a tak se potácíme historií s vědomím toho, že nikoho nezajímáme a plni strachu, že to tak zůstane. Jsme ztracenou generací, ne však proto, že bychom toho zažili příliš, ale právě naopak proto, že jsme nezažili nic. ()
4/10. Tenhle film no... Já ani nevím co na to mám říct, asi to že tenhle film utíkal tak strašně pomalu že mi nepřišlo že má 2 hodiny a 20 minut ale jako by měl tak 6 hodin. A to že tenhle film už nikdy nepotřebuji vidět znovu. Příběh je dobrej, postavy jsou docela sympatické, hudba je docela dobrá, akce tu je povedená, lokace jsou zajímavé a kamera filmu je výborná. ()
Fight Club sa veľmi ťažko opisuje. Ani neviem či som to pochopil správne. Fight Club patrí medzi tie filmy, ktoré sú označované ako masterpiece. A áno, je to masterpiece. Bol to fakt neuveriteľný zážitok...Pre mňa meno David Fincher znamená dobré filmy pre veľké masy. Zatiaľ som nevidel ani jeden film, u ktorého by som sa nudil a natočil ho práve David Fincher. Ako poznáte dobrý film? Má dobrú hudbu, má Fight Club dobrú hudbu? Nadpriemerne úžesnú, čo v podstate znamená áno, pretože keď moje uchále započuli Where Is My Mind? tak moje srdce plesalo nad krásou hudby a celej nádhery melódie. Celá idea toho, že hmotné bohatstvo je na nič, je dosť pravdivá. Je, pretože presne preto si ľudia kupujú predražené oblečenie a iné pakšamenty, ktoré niekedy ani nepoužívajú. Myšlienka filmu vo mne ešte fakt dlho odoznievala. Bol som proste zaplavený pocitom stratenia a blaha. Pretože zimomriavky u filmov nemávam často, tu boli zimomriavky. Nemo som dopozeral aj záverečné titulky, pretože to bolo fakt niečo enormné. Istotne David posunul žáner thriller na absolutne inú úroveň. To nemôžem popierať. Aj keď nepatrím medzi nadšencov Se7ev, myslel som si, že ma ani Bitkársky Klubík nebude baviť. ,,The first rule of Fight Club is: you do not talk about Fight Club. The second rule of Fight Club is: you DO NOT talk about Fight Club! Third rule of Fight Club: if someone yells “stop!”, goes limp, or taps out, the fight is over." ()
Film vede diváka za nos tak obratně, že i když jsem měl přítomnost jistého zvratu předem vyzrazenou, stejně jsem si v závěru snímku připadal báječně hloupý. Všechna ta pečlivě připravená vodítka konec příběhu naznačovala tak zřetelně, že jsem opět musel zvážit svoji vlastní inteligenci. ()
Těm lepším dojde velmi brzy, jak se věci mají. Mně to došlo, takže konec nebyl tak překvapivý, jak byl zamýšlen. Ale i tak jsem si film velmi užila. Ta atmosféra byla vykreslená naprosto dokonale. I když na mě u sledování filmu svítilo sluníčko, měla jsem pocit, že jsem v temné místnosti a skoro i, že jsem členem tohohle super cool klubu. ()
"Dostali jsme úkol, zabít 2 mouchy jednou ranou". Pokud sledujete velmi pozorně, najdete i datum nade dveřmi. Těch podobných momentů je zde přehšel. Stačí dávat pozor. Nicméne Simpsonovi v tomhle vedou. ()
Hlavní plot twist jsem si vyspoileroval už dávno, takže těžko říct, jak by na mě film působil, kdybych ho neznal. Asi možná lépe. Na druhou stranu – hlavní hrdina tu má už na začátku filmu několik těžko postřehnutelných vidin jakési postavy, které vlastně dávají najevo, že s ním není něco v pořádku. Takže možná bych na ten plot twist stejně přišel (další takovou nápovědou je ostatně i scéna, kdy hrdina předstírá napadení v šéfově kanceláři). Hodně dobré jsou ty scény, kdy se hrdina dozvídá, že Durdenův kult je vlastně všude a je velmi vlivný. Prakticky před ním nemůže utéct. Nevím, jak moc zdařilá to je adaptace knihy, ale minimálně úplný závěr filmu je prý jiný. Celkově vzato mě tenhle film nijak zvlášť neoslovil, ani postavy tu nejsou moc sympatické. Zápletka je ale zajímavá a atmosféra taky ujde – tu Fincher prostě umí. ()
"Děláme práci, kterou nenávidíme, abychom kupovali věci, které nepotřebujeme, abychom dělali dojem na lidi, které neznáme." Film má v sobě hodně pravdy. Upozorňuje na skutečné problémy dnešní západní kultury a hlavně její nekompatibilitu s maskulinitou - ztráta smyslu, konzum a cynismus. "Vezmete počet vozidel = A, vynásobíte ho možným procentem selhání = B, vynásobíte průměrným mimosoudním vyrovnáním = C. A x B x C se rovná X. Když je X nižší než náklady na stažení, necháme auto v oběhu". Líbí se mi, že protestuje proti formální autoritě, ale nelíbí se mi, jak to řeší: násilím. Protagonisté žijí ve squatu, rozbíjejí si hubu a připravují násilnou revoluci. Tyler Durden napovídá protagonistovi když telefonuje s policistou: "Odmítám civilizaci a materiální vlastnictví." Takže to jsou anarchokomunisté? Příběh mi přijde rozporný - je chytře napsaný, má spád, je nabitý dějem a místy je i vtipný (i když trochu tragicky) - zároveň je ale dost depresivní, odehrává se z většiny v noci, je to mindfuck a snaží se různě diváka (podprahově) zhypnotizovat a glorifikuje a zlehčuje násilí, které dokonce bere jako přijatelný prostředek k osobnímu růstu. ()
Fincherův ultimátní psycho-magor-bordel film. Fight Club. Z tohohle filmu budeš zmatenej, poblouzněnej. Nebudeš vědět co se to doprdele děje, ale ta myšlenka, ta nápaditá a extra zábavná realizace celého šíleného nápadu stojícího za tímto pomateně úchvatným filmem tě bude konstantně pronásledovat a nepřestane tě překvapovat. Celé je to dopředu promyšlené, naplánované - jenže ty nic nevíš. Víš hovno. Jseš zmatenej. Unavenej. Nic není takové, jak se ze začátku zdá. Je to všechno zcela jinak. Ale ty to nevíš. Jediné co chceš je začít srát na pravidla, srát na svoji existenci, srát na všechno a na všechny. Už nerozhoduješ ty, rozhoduje systém. Začíná anarchie. Tohle je Klub rváčů. 5/5 ()
Reklama