Režie:
Urszula AntoniakScénář:
Urszula AntoniakKamera:
Daniël BouquetHudba:
Ethan RoseObsahy(1)
Ona sa jedného dňa zbalí a odíde cestovať krajinou bez ľudí. Prečo? To nevie možno ani ona sama. Ak niekoho stretne, je to opäť iba ďalšie sklamanie stvoreniami, ktoré rozprávajú a nedajú pokoj.
Na svojej púti objaví osamelý poloostrov, na ňom starý dom a v ňom muža s podobnou túžbou žiť ďaleko od obývaných miest.
(wata)
Recenze (28)
Tušila som, čo ma asi čaká a moje tušenie bolo správne. Pomalé tempo, hypnotizujúca hudba a šum vetra, pekný vizuál (čo záber kamery, to nádherná fotka) a nemala som problém ani s hlavnými predstaviteľmi. Nepríjemné ryšavé žieňa nahnevané na celý svet a samotár zmierený so všetkým ... dvaja zvláštni ľudia, ktorí si sadnú. Nebolo to zlé, slabšia štvorhviezda. (filmová výzva 2017 - hanagi) a Videné v rámci 30 dní so svetovou kinematografiou (marec 2017) ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $872,493║ ()
Škoda té vykonstruovanosti, jak záměr strůjce a detailní představa o tom, co se má stát, jak a proč, aby to něco znamenalo, čiší z každého předmětu, pohybu, gesta, odmlky, situace.... ten rozdíl mezi životem, který se vždycky vymyká z představ strůjců, a poslušnou představou, která se nikdy nevylije z koryta... Vlastně ten nevýslovný smutek z nepřekonatelné samoty, zpředmětněný ve filmu, mi nejsilněji vystupuje z autorského přístupu - autor je zakletý do své představy, která k němu nic životnějšího nepustí, on to nedovolí, natočí si to precizně po svém, nostalgicky si kolem sebe zbuduje klec, do které skutečnost nikdy nevstoupí, protože se tam nevejde. Je to obrovsky melancholický film, beznadějný. *** Zkouším si představit, jak by to bylo úžasné, kdyby někdo dokázal stejný příběh odvyprávět filmem tak, aby působil hodnověrně, organicky, ne tak hlaďounce, ale se všemi životními paradoxy a ironií, nepoddajností a zmarňováním, bez nichž to nejde... jako by se opravdu mohl odehrát... asi by to muselo začít tím, že v domě, který si vyhlédla, by nebydlel takový uhlazený filantrop, ale ten stejný týpek, co jí prve zastavil na stopu a rozepínal si před ní v kabině poklopec... a dosáhnout přitom stejných emocí a posunů, jen z překvapivějších, reálnějších zdrojů... to by byl úplně jiný majstrštyk, jehož je tohle bez zádrhelů odsýpající dílo smutnou odvislou ozvěnou. *~ ()
Netradične ponímaný komorný príbeh o dvoch stroskotancoch, ktorí si postupne a s počiatočnou nedôverou pokúšajú nájsť k sebe cestu. A o tom to je, o postupnom topení ľadovca medzi touto dvojkou a ich vzájomnom zbližovaní. Musím uznať, že aj napriek pomalšiemu tempu ma to bavilo, veľkou mierou aj vďaka uhrančivému dojmu, ktorý sálal z hlavnej ženskej postavy. Výborná vec! 80/100 ()
''Talent je vedieť, kedy prestať.'' Aby som bol úprimný, vidieť tie chlpy pod pazuchou, tak by sa mi tiež nechcelo, kámo! ()
Nic osobního. Snímek, který si mě pomalu, ale jistě omotal kolem prstu. Nenápadně, skoro nepozorovaně, ale každým okamžikem jsem to cítil mnohem jasněji a zřetelněji. Komorní příběh dvou lidí, jejichž cesty spojila náhoda. Jejich samoty, jejich pečlivě budovaná území se postupně bortí, jako domeček z karet. Je hrozně těžké být sám, někdy ještě těžší s někým ve vztahu, sami uvidíte, jak to dopadne. Malá nápověda, je to drama, rozhodně ne žádná komedie. ()
Nic osobního, ale i introvence má své meze a za jejich překročení můžeme zaplatit až zjištěním, že se tulíme k mrtvole... Začalo to jako příběh o Mášence a medvědovi, pokračovalo jako ostrovní kuchařka a irský zahradníkův rok a eskalovalo jako ujetá agitka alternativního způsobu života. Ještě jednou - nic osobního, jen doufám, že až tý zrzavý čúze dojde kreditka, nakráčí do zalesněných oblastí severu, aniž by si pročetla manuál pro setkání s medvědem... A že taktéž zdravím porotu v Locarnu. ()
Nesympatická batůžkářka, kterou byste za její předpos.ranou unylost a sprostotu vůči lidem kolem sebe nejraději nakopali, navíc plochá jak charakter našich politiků. Jednoho dne dojde do chalupy, kde se chová jako doma, chlápek je z ní kdovíproč pryč, posléze doslova, a stejně se nedozvíme, proč se ta kráva chová jako kráva. Kdyby to aspoň mělo nějaký vnitřní zajímavý příběh, ale nemá. Hvězdička za nijak plochou irskou krajinou. ()
Slušně natočené drama o krátkém střetnutí životů dvou cizinců, kterému bych neměl co vytknout nebýt té poslední zbytečně kontroverzní a trochu úchylné scény.... ()
Pseudointelektuálna love story o tom, ako holandská mačička a írsky psíček varili kašičku a celú ju prevarili, presladili a urobili z nej (ako čítam len pre mňa) neznesiteľné existenciálne sústo. A to som chorobný romantik a fatalista. Pozdravujem porotu v Locarne. ()
Môj prvý a posledný film od Uršule Antoniak. Zdá sa, že sa snaží byť holandskejšia než sami Holanďania. Názov by som zmenil na Nothing interesting. ()
ocenenia : MFF Mar del Plata 2009 - Nominácia na 1. cenu ()
Poklidný lehce artový snímek. S hodně povedenou kamerou a všudypřítomným zvukem větru (a místy podivným šumem) místo hudby. Motiv samoty, touhy po ní a taky touhy po uzavření se (myšleno jak psychicky, tak fyzicky- ono opuštěné místo) mi přišel zajímavý a celkové pojetí i atmosféra rozhodně nejsou špatné. Líbilo se mi i rozdělení na kapitoly, které dává velmi pozvolně plynoucímu filmu trochu struktury. Jiná věc je, že názvy těch kapitol mi úplně neseděly k tomu co se dělo. Nebo spíš to co se dělo podle mě ani zdaleka nevystihovalo ony názvy kapitol. (Možná proto, že se toho ve výsledku zas tolik nedělo.) Částečně souhlasím s tím co tady někdo píše o "pseudointeligenci" filmu, protože to vážně trochu působí jen jako taková nafouklá bublina- veliká a prázdná. Na druhou stranu nesouhlasím s tím, že by film neměl žádnou myšlenku. Tu podle mě má, ale pořád to nebylo to dost k tomu, aby si film udržel celou dobu mou pozornost a aby jsem se u toho bavila. Jak jsem psala líbí se mi syrovost pojetí, protože se k tématu hodí, ale to samo o sobě nestačí (alespoň mě ne) pokud za tím není schované ještě něco, nebo spíš, pokud ta myšlenka je to jediné, co film vlastně divákovi předkládá. To co pro mě byl myslím breaking point a teď to bohužel nemyslím pozitivně, byly postavy, nebo spíše postava. Už dlouho se mi nestalo, že by mi u filmu kde se vše točí okolo jednoho člověka byla ona postava takhle nesympatická a že by mě takhle moc iritovala. To byl podle mě ten hlavní důvod proč jsem si sledování neužila. A na závěr jen dobrá rada- pokud jste fanda svižných dialogů, nebo konverzačních snímků, doporučuji se tomuhle "dílu" vyhnout. Za mě to jsou silnější dvě hvězdičky. ()
keby ta zenska mala aspon kozy a zadok poriadny, sak bola plocha jak doska. A kvalitne jej jebalo /jo, jebalo, vo Vasom mirekdusinovskom katolicko -evanjelickom svete plnom volovani a sakrovani Martin nevoluje a nesakruje, Martin kurvuje a picuje jak chora vrana. A na vela veci sa nevykasle, ale rovno vyjebe/ : 40 % ()
Zaujímavý snímok o dvoch introvertoch, a hľadaní spôsobu jeden druhému "nakuknúť" do vnútra. Mali na seba šťastie napokon sa im to podarilo. :). Martin mal o to väčšie, že to bolo na konci jeho života, nie každý také šťastie máva, až je to zvidenia hodné ale zaslúžené. Obidvaja herci veľa neprehovorili ale hrali naozaj dobre, a miesto kde sa to všetko odohráalo bolo neskutočne krásne zimuškavé daždivé veterné so zdravými priam interhotelovými raňajkami (až na to červené víno k langustám ... brrrr) ()
To je rarita jak z mála -nemyslím tím finance- se dá nakreslit bravurní film. Navíc hrát takhle přirozeně opravdu je kalibr. 5/5 ()
Na opuštěném pobřeží někde v Irsku se náhodně potkávají dvě ztracené duše – krásná rusovláska (a nenechte se zmást, ona je fakt krásná) prchající před svou minulostí a postarší intelektuál (můj oblíbenec Stephen Rea). Jaké byly jejich životy a co je trápí, to není vůbec důležité (i když se leccos dá vytušit), důležitý je ten čas, který prožívají spolu, postupné sbližování, pomalu se rodící důvěra a náklonnost. Velice silně na mě zapůsobil citlivý příběh s minimem dialogů, kde stačí se jen dívat, poslouchat muziku a nechat se uhranout drsnou uplakanou krajinou. Project 52 Films by Woman. ()
Sorry, ale přes 70% na tuhle sra*čku? 2x jsem u toho usnul a přece jsem to varování nepochopil a dodíval se. Souhlasím s jhrasko "Pseudointelektuálna love story" o ničem. ()
Ne vždy je potřeba ve filmu přehršel dialogů a akce. Ne vždy se podaří beze slov ve vás vzbudit živé a pravdivé emoce. Tenhle film mne nadchl svou jednoduchostí, svobodou a lyričností. A díky tomu, že se odprostil od zbytečných dialogů, vulgarity, násilí a sexu, si získal mé srdce ještě více a pocítila jsem v něm svěží irský vzduch. ()
Loneliness - The end of relationship - Married - Being the relationship - Alone...Krásný, trochu syrový, příběh vztahu mezi mužem a ženou doplněný skvělými záběry divoké irské přírody.... ()
Reklama