Obsahy(1)
Doktor Karel Stržický, ideál všech žen, právě skončil vysokoškolská studia a marně čeká na učitelské místo. A tak se spolu s kolegy ze studií Petrem Laškem a Bořkem Navrátilem vydají na letní brigádu na statek dobromyslného sedláka Drahana. Ten si Karla velmi oblíbí díky jeho schopnostem, ovšem ještě větší pozornost věnuje „nádeníkovi“ i Drahanova půvabná dcera Jarča… Veselohru ze studentského prostředí, okořeněnou prázdninovým milostným románkem, natočil režisér Čeněk Šlégl v roce 1937. V tomto roce natočil Šlégl hned tři veselohry a ve všech dominovala komická dvojice Jindřich Plachta a Ladislav Pešek. Plachta si zde v černošské masce za doprovodu Setlerů zazpíval známou píseň "My Baby". V roli statkáře Drahana se výborně uplatnil Theodor Pištěk a dvojici milenců ztvárnili Hana Vítová a Gustav Nezval. (Česká televize)
(více)Recenze (41)
Dobový pohled (1937): Je to film plný přirozeného veselí, velmi decentně provedený, výborně sehraný. Zejména Plachta a Pašek rozesmějí každého diváka. Námět i provedení sledují pouze pobavení. ()
Jedna z celé řady dalších studentských komedii. Viz. namátkou Jarka a Věra, Studujeme za školou, Kantor Ideál nebo další dvě vynikající "Žákovské" komedie Cesta do hlubin študákovy duše a Škola základ života. Avšak tato je přímo z krásného a malebného prázdninového prostředí, někde dokonce poblíž Slapů..Což je sám o sobě nádherný zážitek. Ty předtím, až na malé vyjímky (Jarka a Věra) byli převážně ze školních lavic. Co do podoby tak bych jí přirovnal právě k Jarkovi a Věře, kde hráli skoro tatáž herci, a vždy se mi to s tímto filmem nějak pletlo. Nejlepší pochopitelně komici Pešek (Bořek) a Plachta (Petr) jimž to ve dvojici neuvěřitelně slušelo, krásně se navzájem doplňovali a leckdy se jak už bývalo zvykem i pěkně zesměšňovali. Jejich scény na statku ať už s babami a nebo jen při jejich nešikovnosti, byli to nejlepší co nám tento film mohl nabídnout, a měli v sobě hodně espritu. Ale také velice pohodový otec statkář Drahan (Theodor Pištěk) byl skvělý, Václav Trégl-jeho figurka studenta Václava Raška, který se stále nemohl z důvodu nějakého rušivého elementu připravit na svoji zkoušku z dějepisu mě také rozesmála, nakonec však nesmím opomenout ani budiž k ničemu Felixe Žůvu alias Bedřicha Veverku, vyčůraného nápadníka a druhého uchazeče o ruku Jarky navíc se zbabělým chováním. Průměrný film, který má pár skvělých a humorných momentů, nejvíce právě v zastoupení dvojice Pešek a Plachta kteří se starají o srandu, zbytek jakoby hrál podle stanovených osnov nicméně dobře. Film končí pochopitelně jak jinak než vydařeným Happy endem ve škole v lavici a při reparátu z němčiny. Pravá, nefalšovaná lidová zábava- Čeněk Šlégl takovéto nenáročné filmy holt uměl, z devíti svých filmů hned ve třech vsadil na komickou dvojici Plachta-Pešek což musel být ve své době docela chytrý tah. ()
Další roztomilá variace na klasický příběh studentka/profesor. Mnohokrát cizelované oblíbené téma bylo výzvou již pro dvojice Anny Ondráková/Karel Lamač v Kantoru Ideálovi nebo Hana Vítová/Rolf Wanka v Sextánce. Tentokrát se ale Hana Vítová utkala v milostné přetahované s Gustavem Nezvalem. Celé je to svěží podívaná, kterou výborně doplňuje klasické duo komiků Pešek/Plachta a klepavých drben Kysilková/Balek-Brodská. V širším kontextu zaujme téma ekonomicky náročného života při studiích a dobový humor s tzv. black facem. ()
Nejlepší z trojice Šléglových komedií s dvojicí Plachta-Pešek. Sice sestaveno podle starého receptu: milostný motiv, směšný nápadník, vtipné gagy i hlášky, trocha rad a mladistvého elánu. Ovšem Plachta s Peškem vs. Betty Kysilková alias baba Hnátková jsou prostě neodolatelní. ()
Název mě měl varovat. ()
,,Vážené shromáždění! Račte na chvíli zavřít zobáky! . . . Mně už dávno nabízeli, abych dodělal doktorát, ale co? Svaly nemám, kolečko neudržím, nač mi třeba doktorát?" :o) Jindřicha Plachtu už déle vnímám jako jednoho z nejlepších prvorepublikových herců v žánru komedie. Až na pár méně známých výjimek (např. Červená ještěrka) mám ho spojeného spíše s vedlejšími rolemi, v drvivé většině z nich však odvedl nezapomenutelný výkon. Zde si střihl jednoho z kamarádů mladého doktora filozofie, přičemž vynikl zejména v komicky založených etudkách ve dvojici s Ladislavem Peškem, ale také v sólovém příhovoru na oslavě s imitací svého bývalého profesora, do třetice tde vystoupil jako černošský zpěvák v kabaretu za doprovodu slavných Setlerů. Samotná zápletka filmu o lásce přes překážky, záměny či tajnosti je na první pohled trochu průměrná, či spíše hodně typická pro filmové veselohry první republiky. Co však tento film dělá úžasným, to je (zejména v první polovině) bohatá smršť humoru či groteskných obrazů... zobrazení blázince na koleji v budově bývalé věznice, kromě již zmíněné dvojka Plachta-Pešek praktický celý kolektiv kamarádů zpívající absolventovi originální písňové veršovánky na pokračování, pak opět perlící Pešek s Plachtou v odlišném prostředí na věnkově aneb intelektuálové brigádují jako pomocníci statkáře. :-)) Dobře využitý potenciál toho, co mívám na těchhle pamětnických veselohrách rád. I když drobná výhrada k onomu typickému schématu "holka zamilovaná - rodiče moralizují a nesouhlasí - milenec dělá někoho jiného" by tu možná byla, celkové zpracování a herecké výkony jí dokázalo dostatečně překrýt. Překvapilo mne, že pro Gustava Nezvala byla titulní role teprve filmovým debutem. (80%) (52 rokov filmu za 52 týždňov) ()
Co se škádlívá... Příjemná prázdninová komedie plná roztomilých lumpáren a nedorozumění, v jejímž středu stojí milostný vztah nezdárné statkářovy dcery a pohledného profesora, či lépe řečeno kočího. Přehledné, nekomplikované dialogy, lehce sarkastický humor, drobné naschvály, opravdová přátelství, nezdolná energie a optimismus, slunce, voda, vzduch a venkov, ten zázračný prostor, kde lidé k sobě mají tak nějak blíž. Vítová, Nezval, Baldová, Pištěk, Veverka, Plachta a Pešek, defilé těch nejslavnějších hereckých hvězd, jejichž popularita nevyprchala ani po více jak sedmdesáti letech, se zdá být spolehlivou zárukou pro všechny, kteří snad pochybují o skrytém půvabu prvorepublikových filmů. ()
Klasická předválečná pohodovka, které sice poněkud déle trvá, než se rozjede, rušena možná až příliš mnoha zpěvy, ale jakmile trojice Pešek – Plachta – Nezval dorazí na Drahanův statek, dostávají se ke slovu svižné slovní přestřelky, hlášky a samozřejmě typická prvorepubliková romance. Jarčin profesor sice nepatří k elitní divizi předválečných komedií a pracuje s prvky více než jen ověřenými, přesto, když se jednou za pár let objeví na obrazovce je příjemné si ji zopakovat. ()
Svižně natočené, obzvlášť první pražská půle s Plachtou coby černošskýcm zpěvákem v baru a studentským večírkem (líbily se mi i hudební vložky, Plachta dokázal, že byl původně opravdu nápaditý kabaretní herec) prizmatem komedie dokázala diváctvu reflektovat dosti chmurnou situaci českého vysokoškolského studentstva, druhá polovička je už vice klasickou lovestory. ()
Rozpačitú réžiu zachraňujú dvojica Plachta s Peškem a pohodový Pištěk. ()
Byl by to slušný film, který ukazuje, že studentské párty na kolejích propukaly i za první republiky a že ani tehdy věta: "Já dneska nepiju, zítra mám zkoušku!" neplatila za argument. To by ale nesměla expozice trvat skoro třičtvrtě hodiny a v rytmu podivného, mi naprosto nepřirozeného střihu. Po té hodině, kdy se konečně dostaví zápletka, se příjemně anticipuje Pyšná princezna, ale žádná sláva tentokrát. ()
Gustava Nezvala těžko stravuju, ve většině případů působí jako poslední zpravedlivý na Světě. ()
První režijní práce Čeňka Šlégla a možná i jeho nejpovedenější. Klasické téma, kdy se dvojice lidí nejdřív nesnáší a potom se do sebe zamilují. V tomto případě je to Hana Vítová a Gustav Nezval. A to by bylo, aby v takové veselohře chyběla nějaká legrační dvojka kamarádů, která tropí vtipné kousky a zaručeně rozesmějí každého diváka a milovníka těchto filmů. Zde si toto vzali na starost Ladislav Pešek a Jindřich Plachta. V rolích manželů Drahanových pobaví Theodor Pištěk a Zdenka Baldová. Jako jejich služebná na statku je parádní Betty Kysilková a nápadníka, dvořícího se Jarce hraje Bedřich Veverka. Klasická lidová taškařice. ()
Plachta a Pešek opět řádí jako Černá ruka. Jsou kořením celkem vydařené komedie, která sice víceméně postrádá děj, ale je alespoň sérií vydařených gagů. Roztomilý, pomalu plynoucí film, nechá člověku zapomenout na všední starosti, což byl asi záměr tvůrců...70% ()
Typicky prvorepublikový jednoduchý film o třech přátelích (jeden z nich je novopečený doktor), kteří vyrazí do světa a zakotví u statkáře, jež má mladou dceru. Žádný z nich neprozradí pravou totožnost a tak se rozbíhá kolotoč plný nedorozumění, omylů a zmatků. Zcela tradiční komedie, která ale těží spoustu humorných prvků především ze dvojice Plachta – Pešek. Zábava to není k popukání, ale když tito dva jsou na plátně, úsměv se vrací na rty. Hudba: Josef Stelibský ()
Zpěvák Neumann, latiník Trégl, zavedená dvojka Plachta-Pešek a další laškoviny ve vězeňsko-kolejním dvojdomku i venkovském zdravém vzduchu. Novodobá filosofská historie s esencí prvorepublikového kabaretu, která potěší přinejmenším narážkami na dobové možnosti uplatnění na pracovním trhu. A samozřejmě Vítovou, na které všechno šustí. Ve venkovském prostředí drží kvalitu a tempo i Pištěk, Baldová a panákovský Veverka. Kdo by navíc čekal Vítovou s Peškem v posteli ? ()
Je jasné, že ne všechno co se za první republiky natočilo je čisté zlato, ale od obsazení Theodor Pištěk, Jindřich Plachta, Jaroslav Marvan a Ladislav Pešek jsem čekal o dost víc. Jarčin profesor je roztahaná, přespříliš uzpívaná veselohra, zajímavá jen scénkou s blackface kvartetem a venkovským prostředím. Není vyloženě špatná, jen zoufale průměrná. ()
Příjemná oddechovka ze starých časů. 60%. ()
Na to, že jde o banální příběh lásky mezi učitelem a žákyní, je to celkem příjemný kus. Samozřejmě hodně tomu pomáhá osvědčená komická dvojice Plachta - Pešek, a to, že v prvé části, byť zdlouhavě pojednává film o něčem jiném. Nezval tu hraje zas jednoho dokonalého muže, který ovládá nejen to, co vystudoval, ale i veškeré polní a hospodářské práce, zastavování splašených koní, tanec, zpěv a když mu hudebník vrazí do ruky trubku, střihne si bez obtíží pěkné sólo. Bodejť by se do takového (s tichou podporou otce) nezamilovala zpočátku roztomile vzpurná slečinka gymnasistka, navíc když jedinou konkurenci tvoří degenerovaný inžinýr, jehož jako obvykle prosazuje pouze matinka. ()
Takovejch filmu je...hrozne zalezi, jestli vam padne hlavni hrdina do noty, protoze o nic jineho tam nejde. Tady se to bohuzel nepovedlo a tak jsem se spis nudil. Slabsi prumer. ()
Reklama