Režie:
Jaroslav BrabecScénář:
Vladimír KörnerHudba:
Václav VondráčekHrají:
Braňo Holiček, Vilma Cibulková, Igor Bareš, Vladimír Dlouhý, Hana Maciuchová, František Němec, Martin Huba, Johanna Tesařová, Jiří Lábus, Marika Šoposká, Pavel Liška, Ladislav Potměšil (více)Obsahy(1)
„Jako se píše douška Post scriptum, tak existoval po prusko-rakouské válce v roce 1866 celkem bezvýznamný termín: Post Bellum. Jako dodatečné označení stavu pro ty, co v oné válce byli a přežili své druhy...," touto větou začíná příběh scenáristy Vladimíra Körnera o mladém důstojníkovi rakouské armády Pavlu von Hebrovi, který sice přežil bitvu u Hradce Králové a byl vyznamenán samotným císařem, teď hledá důvod proč dál žít v tom zdivočelém světě. Najde ho ve službě v armádě? Najde ho v lásce k mladičké šičce Adéle? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (43)
Taková patetická nuda, kterou navíc srážejí televizní kulisy, příliš dlouhé dialogy a monology, nepřesvědčivý herec v hlavní roli, jemuž toho mladíka rozervaného nevěřím ani náhodou, ani ta Marika Šoposká se sem příliš nehodí, neb naivně moc nevypadá, Vilma Cibulková hraje opět svoji šarži, a Vladimír Dlouhý glosuje sice hezky, ale je to celé unavené, i on je velmi unavený. Některé záběry kamery jsou moc hezké, jenže pak se začnou opakovat a rovněž znudí, jindy bych ocenil lepší postavení kamery, větší celky, dravější střih. Brabec jako režisér je poněkud povrchní a křečovitý, a předlohy Vladimíra Körnera bohužel skutečně jsou na jedno brdo, takže ty příběhy ztrácejí jakýkoliv punc originality. Navíc je evidentní, že sám autor neví, kterým směrem se sám má často vydat, za čím stát, a tak se snaží být kosmopolitní a mít v knize vše a všechny názory, což pak působí jako mišmaš. ()
"Post Bellum" bylo natočeno na motivy stejnojmenné novely Vladimíra Körnera. Objevilo se v něm i několik motivů z novel "Svíbský les" a "Oklamaný", které v roce 1997 vydala Votobia ve společném svazku "Post Bellum 1866", který krom toho obsahuje i tématicky související novelu "Život za podpis", podle které v roce 1989 natočil režisér Janusz Majewski v československo-polské koprodukci snímek "Kainovo znamení". ()
Jaroslav Brabec se chopil dalšího Körnerova scénáře, přizval tradiční spolupracovníky (a naštěstí i pár mladých tváří) a výsledek se dal předpokládat. Körner už jiný nebude a všichni už víme, jak zhruba ty jeho příběhy skončí. Těch flashbacků mi přišlo zbytečně moc, ale jinak to bylo natočeno výborně (70%). ()
Jak mám Körnera rád, a jak rád mám knižní předlohu k tomuhle kousku, tak mi to nějak moc nesedlo. Nejvíc ze všeho mi na tom vlastně vadily dvě věci - všichni mladí herci a televizní lacinost. Nemůžu si pomoct, ale jak vcelku přesně píše někdo tady: kdyby tohle téma, klidně i se stejným scénářem, dostal do ruky Vláčil a v hlavní roli byl Čepek, byloo by to dílo zařaditelné vedle Údolí včel. Na druhé straně, několik herců (Lábus, Dlouhý, Cibulková...) jsou excelentní a několik scén je na český standard hodně působivých, třeba Pavlův sex s hostinskou nebo trest pro něšťastného Feldjägera, k němuž by ho nikdo mimo válečnou dobu neodsoudil. ()
Co si budeme nalhávat - zpracování stojí za prd. Braňo Holiček se do role nehodí. Připomíná puberťáka z jednadvacátého století poslaného do let 60. století 19tého. Jak zmínili jiní, příběh je körnerovský, stejně jako jeho postavy. Jenže Braňo nemá oči Petra Čepka a Btrabec není Vláčil. Jedná se o televizní adaptaci, snad bych měl být mírnější, ale nepřišel mi rozdíl mezi touto a jinými televizními adaptacemi tak zásadní. Je tam pár zajímavých momentů, ale ty zadusí silně televizní výprava a až na Lišku a Dlouhého(pár minut Maciuchová, Němec a Huba) výkony z Ordinace v růžové zahradě. ()
Galerie (24)
Zajímavosti (1)
- Natáčelo se také na zámku Hrádek u Nechanic. (aporve)
Reklama