Boratův navázaný telefilm
-
Borat Subsequent Moviefilm: Delivery of Prodigious Bribe to American Regime for Make Benefit Once Glorious Nation of Kazakhstan (více)
Režie:
Jason WolinerKamera:
Luke GeissbühlerHudba:
Erran Baron CohenHrají:
Sacha Baron Cohen, Maria Bakalova, Rudy Giuliani, Tom Hanks, Jason Woliner, Rita Wilson, Mike Pence, Stephen Stanton, Anis DorofteiVOD (2)
Obsahy(2)
Čtrnáct let po své první cestě do Ameriky se kazašský reportér Borat Sagdijev musí vrátit do USA, aby zachránil pověst Kazachstánu. Zde zasáhne Boratova patnáctiletá dcera Tutar, která mu překazí plány. Oba dostanou mnoho zajímavých lekcí o americké kultuře, politice a covidu 19. (HBO Max)
Videa (2)
Recenze (375)
Další potvrzení, že dneska už se opravdu netočí dobré filmové komedie... Škoda. Přitom první Borat je šokující, originální, zkrátka jiný. Zapamatovatelný. Dvojka moc spoléhá na aktuální témata. Za deset let si těžko někdo vybaví jméno Mike Pance a Trump a covid už budou dlouho za námi. Přitom stačilo, kdyby se Sacha víc soustředit na magický mentální svět amerických rednecků, kteří v politické protistraně vidí vetřelce z vesmíru. Přidání postavy Boratovy dcery filmu pomohlo získat nějaký dramatický oblouk. A díky ní máme i asi nejlepší scénu filmu - kazašský tanec plodnosti. Ten je šokující dost... ()
Je to přesně takový, jaký jste očekávali, že to bude (tedy o mnoho slabší než první díl). Na druhou stranu buďme za každý takovýto nekorektní humor v dnešní hyperkorektní době rádi, i když zčásti jen recykluje ty nejlepší vtipy z minula. Boratova dcera byl (očekávaně) blbej nápad, ať už ze sebe ta herečka dělá sebevětší blbku, tak to zkrátka moc nefunguje. Ale pořád je to prostě Borat, až se jeden lehce stydí (vlastně ne, nestydí), nad jakými ftípky se to směje ("A vy byste mě sexuálně obtěžoval?" "Kdyby tu nebyl tvůj otec..."). A že za všechno špatný můžou Amíci, vím už dávno. ()
"I found a new book which only tells truth. It's called Facebook." I přes svůj kultovní status mě první Borat nedostal tak moc do kolen jako mnohé diváky, i tak jsem ho ale bral jako trefně ironickou komedii, která si nebrala servítky na žádné frontě. Druhý díl mě oslovil vesměs stejným způsobem, byť se jeho atmosféra posunula spíše do vod dramaticko-rodinného žánru, stále však s nepřehlédnutelným ironicko-kritickým tónem. Sacha Baron Cohen coby Borat je opět pošuk největšího kalibru, který si dělá srandu z Trumpa, koronaviru, Američanů, Židů, žen, feministek a mnoha dalších - což se mu místy daří skvěle, místy zase trochu méně. Druhý Borat je učebnicový příklad filmu, u něhož pochopím jakékoli hodnocení! ()
„Mohli by sa jej potrhať mozgové vlákna, ak by ste sa ju pokúšali naučiť piť z pohára.“ Zo začiatku nuda, ale od polovice slušná jazda. Moje konzervatívne Ja hovorí, že malo zostať pri jednotke, ale keď už sa dvojka... odohrala..., tak musím skonštatovať, že napokon nie je taká zbytočná, ako som sa obával (ku koncu je dokonca dojemná). Miestami som sa cítil strašne trápne, čo je v tomto prípade plus. Rudi Giuliani... bez komentára, som v šoku. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (22)
- Jméno filmové partnerky pornografického opičáka, uvedené v úvodu na videokazetě, je „Džejn Gudoll“. Jane Goodall je světově proslulá bioložka, zabývající se výzkumem primátů. (OwlOfThebes)
- Během scény, ve které se objeví Tom Hanks, je zmíněn film Forrest Gump (1994). (Duoscop)
- Ve filmu si zahrála skutečná přeživší holokaustu Judith Dim Evans, která byla o scéně a vtipech v ní plně informována. Film je navíc věnován její památce, jelikož několik dní po konci natáčení zemřela. (NiWi)
Druhý "Borat" je nafouknutá PR bublina a k ní přifařený zjevně narychlo spíchnutý biják se snahou svézt se na náladách předvolební Ameriky. Jak přiznává sám Sacha Baron Cohen, nemohl se vrátit podruhé do stejné řeky prostě proto, že lidi už postavu Borata znají. Proto také druhý film už v mnohem menší míře staví na konfrontacích s nic netušícími lidmi, kteří se tváří v tvář karikatuře sami odkopou. Naopak spoléhá hlavně na scénář s tradiční vyprávěcí strukturou a klišovitým dramatickým obloukem hlavních postav, který jen přepálí už opakovanými vtípky. Paradoxně druhý "Borat" působí jako rychlokvašková kopírka Cohenovy mrazivé masterclass v dřenění "Who Is America?". Ačkoli se i tentokrát sází na šponování trapnosti, tak ve většině situací bohužel zůstává konfrontační provokace pouze zbožným přáním. Je vidět, že se Cohen hodně musí snažit, aby ze situací vydoloval vůbec něco použitelného, což ale pak nebrání PR oddělení roztáčet kolotoč velkolepých claimů (vrcholem marnosti je pokus o rádoby skandál s Giulianim). Opakovaně se pak ukazuje jako hlavní limit právě postava Borata a snaha o zbytečnou dramatickou konzistentnost filmu. Cohenova potřeba udržovat v nových prankových alter egách stále stopu kazašského ňoumy v podobě přízvuku pak řadě scén podráží nohy právě tím, že limituje potenciál provokace. Jestliže první Boratovo nakoukání do americké kultury přineslo spoustu děsivých a zneklidňujících odhalení o americké povaze, návrat samozvaného reportéra ukazuje pouze zemi ve stavu letargie, kde i sebevětší provokace vyvolá leda tak mlčení a povytažené obočí. Šašek ztratil svou moc nastavování zrcadla, protože během jeho nepřítomnosti si Amerika sama zvolila mnohem zavilejšího šaška za prezidenta a ona dříve se studem vyjevovaná podstata v nitru Ameriky se z groteskné temné stránky stala normou společenského diskurzu. Také se sluší uvést, že se za tu dobu také změnil infotainment a že konfrontace vedoucí k odkopání se dnes představuje běžnou, respektive už mnohokráte aktualizovanou součást publicisticko komediálních pořadů jako The Daily Show či The Opposition with Jordan Klepper. To ale neznamená, že by Cohenův styl ultra trapných konfrontací ztratil efektivitu, což potvrdil vynikající projekt "Who Is America?". Úskalím je Borat samotný, respektive proměna jeho účelu. První film se nesl ještě ryze v rovině konfrontační zlomyslnosti se selektivně vybíranými terči. Druhý film se stává zoufalým otrokem narativní linie, což má za následek zachování nefunkčních a zjevně nepovedených pranků (celá série s faxem, řidič uberu ad.), které by se dříve hodily pod stůl, nebo by je tvůrci zkusili zinscenovat znovu s jinými oběťmi, kdyby neměli deadline pro uvedení před americkými volbami. Paradoxně nejvíc film stahuje ke dnu právě Cohenova aktivistická agitace. Ta do něj vnáší také element nepřirozenosti a inscenovanosti, který se vyjevuje v dobře míněných sekvencích hladivého polidšťování Borata a jeho dcerky (babysitter a synagoga). Obecné provolávání, jak je Boratův návrat potřebnou úlevou pro dnešní dobu, tak (vedle přejímání předformulovaných claimů) spíš zrcadlí ještě zoufalejší stav kultury a společnosti, než může Borat vyjevit. Respektive záblesky toho ve filmu jsou a dalo by se k něčemu dojít, ale to by vyžadovalo úplné překopání konceptu a hlavně zavržení předem stanovené dějové linie. Čímž se vracíme na začátek k potvrzení, že na rozdíl od Cohenova zmíněného seriálového projektu tento film nepojednává o Americe, ale jen a pouze o Boratovi, který se z funkčního katalyzátoru stal nefunkční postavou. () (méně) (více)