Režie:
Xiaolu XueScénář:
Xiaolu XueHudba:
Džó HisaišiHrají:
Jet Li, Wen Zhang, Lun-Mei Kwai, Yuanyuan Gao, Ran Chen, Mei Yong, Xinhua Zhang, Yong Dong, Yuanyuan ZhuObsahy(1)
Hlavná postava (Jet Li) je osamelý otec, ktorý časom zistí, že má nevyliečiteľnú formu rakoviny. Jeho syn navyše trpí ťažkým autizmom, takže teraz umierajúci otec musí stihnúť zorganizovať mu život do tej doby, než pôjde tam, odkiaľ nie je návrat. (Slunkoo)
Recenze (23)
Je to vydarená dráma s Jet Lim v hlavnej úlohe. Má dosť dobrý príbeh o smrteľne chorom mužovi, ktorého syn trpí autizmom a tak sa snaží synovi zaistiť budúcnosť. Spracovanie je na tom dobre, ešte úvodná tretina ma moc nezaujala, ale potom už kvalita filmu stúpne a to už vydrží až do konca. Príbeh je dosť jednoduchý, nie je tu nič, čo by len trochu prekvapilo, ale ani to neprekáža, kedže na film sa príjemne pozerá. Poteší hlavne zaujímavý vzťah medzi autistom a cirkusantkou alebo otcom a susedkou, len škoda, že nedostali viac priestoru. Jet Li si vo svojej prvej neakčnej úlohe vedie dobre, jeho herecký výkon v ničom nesklame, ale to ma vôbec neprekvapuje, už dávno ukázal, že hrať vie. A zvyšné herecké výkony vrátane autistu sú tiež pomerne kvalitné. Réžia filmu moc nepomáha, nie je zlá, ale určite mohla byť aj lepšia, hlavne emócie tu fungujú len minimálne. Na tento film som sa až tak moc netešil, dobrých akčných hercov je omnoho menej ako charakterných a tak nemám rád, ked´ svoj potenciál mrhajú na filmy, kde ho nemôžu využiť, ale inak som spokojný. Ale v kórejskom prevedení by bol film pravdepodobne ešte lepší. 74% ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $1,970,000║ ()
(51. ZLÍN FILM FEST) U herců akčních rolí je rozhodující věk, protože bojové scény nelze provádět až do smrti, jelikož na to tělo již nestačí. Přijde tak chvíle, kdy se po účinkování ve filmu, plnícim fanouškovské sny, je třeba se přehrát do jiného hereckého typu. Pro Jeta Li tím snímkem, který uspokojoval fanouškovské tužby, bylo ZAKÁZANÉ KRÁLOVSTVÍ, ve kterém se střetl s jiným asijským kolegou úspěšným na Západě - Jackie Chanem. Oba se pak objevili v dramatech, které jim jednak mají zajistit role na stáří, jednak v nich mají předvést, že umí hrát, přičemž toho je dosahováno tím, že se uvědoměle pracuje s typem rolí, jež ztvárňovali předtím. NEBESKÝ OCEÁN, jak zní festivalový název, nestojí na předvídatelném příběhu, který subtilně hraje na city (smrt a autismus - to nejde přebít), ae především na hereckém výkonu Jeta Li. Nejlepší (film i Jet) je ve chvílích, kdy se pracuje se syžetem martial art filmů, ale na místo bojového umění se zde učí, jak přežít ve světě, když jste autista. Na pozadí je patrná jemná kritika systému, který selhává ve vyřešení problémů spojených se sociálním zajištěnim rodin s autisty a v postarání se o dospělé autisty, když ti přijdou o rodinu. Hlavní ale je, že Jet Li je - jako želva, která žije dlouhé roky - věčný, a to díky svým rolím. ()
Ocean Heaven na mě velmi silně zapůsobil a cítila jsem velkou empatii k oběma, protože i já znám jednu malou holčinu, která tímto syndromem trpí a věřte, že tolik lásky, pozornosti a trpělivosti jejích rodičů si nesmírně vážím. Potkávám jí většinou společně s maminkou, která ji vyučuje sama, občas se zastavíme a povídáme si a já přitom sleduji její dcerku, která svírá vždy v ruce malého plyšového krokodýlka, který se stal nezbytnou součástí jejího života. Trvalo několik měsíců, než se mně podařilo navázat kontakt pár slovy, ale stále s jejíma očima, které byly upřeny někam do dáli. A až po dalším půlroce jsem byla nadšená, když se mi letmo podívala do očí a já měla s její mamkou chuť brečet radostí. Tady jsem viděla tu úžasnou a možná pro někoho těžko pochopitelnou sounáležitost a maximální obětavost táty vzhledem k synovi a současně obrovské dilema, protože musel řešit situaci, kdy věděl, že syn bude muset jednou zůstat sám. Velmi citlivě a uvěřitelně zpracované téma, které je bolestné, ale naděje přece umírá poslední. Po všech stránkách velmi dojemný příběh. ()
Jet Li ve snímku Nebeský oceán hraje velmi nemocného otce, který se snaží najít domov pro svého autistického syna. Jet Li si vede v neakční roli velmi dobře a Wen Zhang je jako syn Dafu také hodně věrohodný. ()
Jet Li, hviezda akčných filmov a bojových umení, a pritom natočil aj takúto krásnu, emotívnu drámu so silným príbehom. Kto by to bol povedal? A musím uznať, že som tu vôbec nevnímal jeho auru bojovníka, svoju postavu milujúceho rodiča zahral veľmi dobre. Možno si niekto povie, že to bolo miestami typicky ázijsko-sentimentálne, avšak mňa ako rodiča tento snímok celého dostal a emotívne prevalcoval. Vrátane konca s tou korytnačkou... no nádhera, nemám slov. Najlepší otec na svete, bodaj by ich bolo viac takých. Nemám čo riešiť, plný počet. ()
Keby mi u telky niekto mľaskal tak ako Dafu, tak mu takú strelím, že mu hlava uletí ! ()
Poctivá porce brnkání na citečky, již s klidným svědomím doporučím každému, kdo si tu a tam u filmu rád popláče. (A ano - Jet Li si ve své zcela nebojové roli vede až překvapivě dobře.) ()
Nie každý má silu byť rodičom takto postihnutého dieťaťa. Pán Wang tomu svojmu obetoval veľkú časť života, a bol mu otcom najlepším, akým mohol byť. Dokonca aj v jeho nezávideniahodnej situácii dokázal byť zodpovedným a snažil sa pripraviť ho na život bez neho, najlepšie ako vedel. V tom svojom nešťastí mal ale trošku šťastie, pretože Dafu bol celkom komunikatívny autista a pán Wang mal okolo seba samých dobrých ľudí, ktorí ocenili jeho obetavosť už len tým, že Dafua nenechali samého. Veľmi pekný film s citlivou muzikou. ()
Jet Li a pokus o charakterní herectví v slzopudném filmu o umírajícím otci a autistickém synovi. Pokud by to nebyl čínský film, jednalo by se o film týdne na Hallmarku, takže kvality jsou snad všem jasné. ()
Zvlastny film. Po dramatickej stranke príliš nefunguje, pretoze je schematicky. Postavy su ploche. Jet je reziserom presne vedeny, ale o nejakom hereckom koncerte sa rozhodne hovorit neda, proste Jet znova neprekrocil svoj tien. Predstavitel autistu sice ani na chvilu nevypadne z ulohy (vsetky tie tiky ma dobre zmaknute), ale prilis zaujimavy nie je. Rovnako ako cela zapletka o zomierajucom otcovi, ktory musi pred smrtou najst svojmu autistickemu synovi novy domov. Vsetky peripetie, ktore musi absolvovat su dopredu odhadnutelne, rovnako ako ich vysledok. Reziserovi sa nepodarilo spracovanim vztahov medzi postavami dosiahnut, aby ma strhol a nechal sa unasat pribehom (jedine vztah medzi Jetom a jeho dobrosrdecnou susedkou celkom slusne funguje). Skoda. Vysledok az prilis vyzera ako film na objednavku cinskeho rezimu o tom, ze aj napriek nedokonalosti uradov sa spolocnymi silami kazdeho clena spolocnosti da vyriesit akykolvek problem. Takéto prvoplánové poučné filmy nemusím. ()
Myslím, že Jet Li ve své netypické roli, a to nemocného, umírajícího otce a Wen Zhang, jako jeho autistických syn, ti byli oba výborní. Uvěřitelný Jet, pracující v mořském světě, a syn, kterého bere s sebou. Jaký je život otce autisty? Náročný. Jaký je život autistického syna, který má otce s rakovinou? Jiný. Žije okamžikem. Díky bohu za inteligentní, milující lidí v jejich okolí. Jsme tak smrtelní. Film mě dost rozebral, tudíž si ho raději pusťte a uvidíte sami. ()
I slepému a hluchému je jasné, že je to tak trochu citová vydíračka (jak napsal Bluntman, vyhlídka smrti a autismus jdou přebít těžko), ale mě to naprosto okouzlilo. Strašně mě potěšilo Jetovo komorní herectví, rád bych ho v podobných rolí vídal častěji. To co ale předvedl Wen Zhang v roli Dafua, neuvěřitelný výkon (ocení zejména lidé obeznámeni průběhem autismu). Jednoduché, ale maximálně účinné. ()
Tento film jsem si pro večerní produkci vybral záměrně. Očekával jsem od něj umírnění či alespoň shovívavý pohled na své vlastní těžkosti a jakési soucítění, které se v reálném prostředí jen těžko nachází. Vrátil jsem se dnes od své matky s hrůzou, jak progresivně funguje stařecká demence. Dnes si už (poprvé) nenasadila umělý chrup a dvakrát se pokoušela jíst obrácenou lžící (v ose pootočenou o 180 stupňů). Film o statečném a zodpovědném otci je sice věnován statečným rodičům, ale toto věnování je nejspíš možno rozšířit i na statečné děti (znám jich více než rodičů). Hrdina Wang Xingchang žijící na pomezí reálného životního prostředí a autistické mlhy svého syna, umírá na rakovinu a řeší otázku "co dál?", ne pro sebe, ale svého syna, jehož prostředím je voda (oceán - hned skvělá úvodní scéna, mořská fauna - delfíni a otec převtělený do želvy, květiny žijící z vody) a dětský svět klaunů a kejklířů. Dafu nakonec přežívá díky citlivému světu lidí kolem něj. Vypadá to, že otcovo úsilí bylo zbytečné. Pro něj však rozhodně ne. ()
Pokiaľ sa vyskytuje kritika na tento film a filmy podobné, súhlasím do tej miery, že Rain man to nie je. A čo ?!!! Napriek tomu ľudí takáto téma zaujme a pozerajú to. Každý vie, čo to autizmus je. Súcití s takým človekom, obdivuje opatrovateľovu trpezlivosť, nesmiernu lásku rodičov autistických detí, niekedy s pocitom hanby sa v podvedomí utešuje, že nie je sám takto postihnutý, alebo niekto z jeho blízkych. Mňa osobne film zaujal, aj herecký prejav Jet Lia, dokonca si myslím, že mu táto nezvyčajná rola viac sedela, je to skrátka herec nie len "bojovnícky hromotlk" . Dojímavou scénou pre mňa bolo, keď otec zistil, prečo si Dafu stále dával plyšového maca na televízor. Postaviac sa za priečku - odrazu sa ocitol akoby v dvoch svetoch v tom normálnom - otcovom a v tom svojom. Stačilo len nakloniť hlavu dopredu alebo dozadu. Milovníkom drám odporúčam. ()
Dojemný snímek...Věnováno všem hrdinům mezi rodiči.... ()
Jet Li v docela netradiční roli, ale myslím, že to celé zvládl dobře. Už úvod filmu mě docela nadchnul, kdy Old Wang (Jet Li) a jeho syn Dafu sedí na člunu svázaní. Škoda jen, že snímek má docela dost hluchých míst, ale když pominu záverečné plavání na želvě, tak konec byl skvělý, jak Dafu dělá věci, které se ho jeho otec snažil naučit a on je některé nezvládal tak dobře. Když pominu i některé další věci, jak zmiňuje i uživatel Lacike, tak celkově nelze říct, že tohle je špatný snímek. Je ale podán příliš obyčejně, že vás to jemně uspává, ale to lehké podání, pár opravdu kvalitních scéna a konečně hrající Jet Li, kterého vidět utrápeného není příliš časté, je tohle průměrný film, kterérý nemohu hodnit již více lépe. Za mě 55%. ()
Film sa drží zaužívaných princípov a nevybočí z nich ani o milimeter, snaží sa z diváka žmýkať emócie... no na druhú stranu, treba férovo priznať, že sa mu to darí veľmi dobre. Vidieť Jeta Li v neakčnej úlohe bolo príjemné, avšak ako to už pri takýchto filmoch býva zvykom, musím vyzdvihnúť Wen Zhanga - predstaviteľa Dafu, ktorý zahral úlohu autistu ako z veľkej knihy. ()
Otec autistického syna umírá na rakovinu a zbytky všech sil a týdnů hledá místo, kde by nesamostatný mladík mohl žít i po svém osiření. Nic, co by znělo sladkobolněji se snad ani vymyslet nedá. Notabene v provedení asijského střihu, který opravdu nemusím. Šel jsem tedy do filmu s velkou dávkou přísnosti a možná i malou zásobou cynismu k dalšímu Forrestu Gumpovi, Rainmanovi a podobným předobrazům univerzálních motivů pro vyplakání vlastního citu skrze pouhnutý osud námezdního filmového hrdiny s nezměrnou duševní čistotou. A navíc, kdo z nás chlapů by nechtěl jednou potkat dívku, která by nás milovala pro naší čistotu? Před kterou bychom se nemuseli čepýřit tělesně i rozumem, hrát si na nedostupné, na vychcané rošťáky, ikdyž nás takové chování tak moc unavuje a v podstatě i morálně ničí, ale snažit se o něj budeme dál pro uchování kontinuity jakéhokoliv vztahu. Dívku před kterou se nebudeme muset programově tvářit sebevědomě z ničehožnic a pro nic. Kdo by nechtěl? Takový je i cit otce v podání Jet-liho a mladé ženy ze sousedství, mezi nimiž nikdy nedošlo ani na polibek. Přesto bych za něco takového vyměnil tunu vášně ...a ne tunu vášně z již prožitého, ale z toho co by mohlo následovat. Měl jsem v plánu být přísný kritik, a neumím vypočítat do jaké míry vstoupilo do mého vnímání mé momentální duševní rozpoložení, každopáně jsem u tohoto filmu brečel snad po celou dobu. Můj objekt diváckého soucítění směřoval mnohem víc k umírajícímu otci, než k synovi, který sice tátu miloval jako nic jiného, ale nebyl schopen zaznamenat ani ty z nejevidentnějších projevů blížící se smrti. Vše navíc umocnil můj dá se říct fetiš pro vážné role herců, kteří jsou spjati s naprosto odlišnými žánry...jako je komedie, či v tomto případě akční. Nakonec místo cynismu(Možná tak sám ke své reakci) řeknu o Nebeském oceánu to zprofanované a až trapně mi znějící...... neskutečně lidský, krásný film, kde patos přicházel bez vynucení, ze scén a detailů, kdy jejich síla přebyla ty zlomky podbízivosti, které by člověk určitě našel v podstatě tématu jako takového. 90% ()
Lepší 3*. Konec trochu sklouzává do patosu, kterému se film po celou dobu úspěšně těsně vyhýbal. ()
Reklama