Režie:
Baran bo OdarScénář:
Baran bo OdarKamera:
Nikolaus SummererHudba:
Michael KammHrají:
Ulrich Thomsen, Wotan Wilke Möhring, Katrin Saß, Sebastian Blomberg, Burghart Klaußner, Karoline Eichhorn, Roeland Wiesnekker, Jule Böwe, Oliver Stokowski (více)Obsahy(2)
Po dvaceti třech letech se na místo vraždy vracejí lidé zasažení tehdejší událostí, včetně vraha a jeho spolupachatele. Německé psychologické drama o strachu a osamění. Jednoho letního dne zmizí školačka z německého maloměsta a její kolo je nalezeno na stejném místě, kde před dvaceti třemi roky došlo k vraždě jiné dívky ze stejné obce. Událost vede k návratu vyšetřovatele tehdejšího neuzavřeného případu, ale i jednoho z pachatelů. Civilně rozehrané vyprávění předkládá psychologickou studii strachu, bezmoci a osamění, které sužují nejen rodiny zasažené případem. Napínavý mix melodramatu a thrilleru se vyhýbá okázalým dramatickým momentům a naopak staví výhradně na herecké akci pečlivě vybraného ansámblu představitelů. Tomu také odpovídá civilní a letně ospalé tempo snímku, kde kamera zachycuje sekvence v dlouhých záběrech, které dávají hercům prostor pro vystihnutí nuancí svých postav. Poslední mlčení je druhý celovečerní projekt mladého švýcarského režiséra Barana bo Odara a bylo uvedeno na prestižních festivalech v Locarnu a Pusanu či na Camerimage. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (33)
Dvě slunečná léta vzdálená od sebe 23 let náhle potemní, naplní žalem a propojí dvě vraždy školaček. Pachatele té první od začátku známe, ale má na svědomí i tu druhou? Poslední mlčení je Odarovou rozcvičkou před netflixáckým Dark. Chybí tu sci-fi prvek a pošmourný vizuál severských detektivek, ale jinak už tu má pohromadě vše - vraždy a zmizení dětí na německém maloměstě rozkročené mezi osmdesátkami a současností, vhled do zhrouceného života rodičů, co přišli o dítě, zneklidňující, depresivní a melancholickou atmosféru, tísnivé letecké záběry na lesy, kterými vede osudová zkratka, i některé herce přítomné v obou dílech. A rozcvička je to velmi zdařilá, snad jen trochu dlouhá. Ale za to lidské vykreslení pedofilů a ten nekonečně smutný konec, který nemá vítězů, jen poražených, a světská spravedlnost je jen iluzí, si tu čtvrtou hvězdičku rozhodně zaslouží. ()
„Je dobře, že seš zas zpět. Zrovna jsem nakoupil. Najíš se se mnou? Pak si můžeme pustit film, nebo tak něco. Jestli chceš.“ - „Taky se chci dívat na film.“ - „Na to musíš ještě trochu vyrůst…“ Režisér mě zaujal už o 4 roky mladším snímkem Who am I, ale Poslední mlčení je tematicky, žánrově, tempem, cílovou skupinou i vyzněním někde jinde. Už „jetý“ vyšetřovatel (výborný Blomberg), který vstoupí do pokoje mrtvé dívky a přímo před její matkou začne s úsměvem na rtech skládat dceřinu Rubikovu kostku, naznačí, že postavy budou divné, což platí i pro rovněž výtečné zahrané duo viníků v podání Möhringa/Thomsena. Mimo slušné atmosféry, řemeslné kvality, špetky humoru (vyjma vyšetřovatele se o něj stará i těhotná policistka) nechybí též něco k zamyšlení (Jak je to se zlem ukrytým hluboko v nás? Co kromě tužby cítí pedofil?) a povedený, hodně zneklidňující, nehollywoodský konec. Za mě solidní 4*. „Minule byl u vás nějaký pán. Byl to příbuzný?“ - „Ne. Byl to přítel. Dlouho jsem ho neviděl. Proto jsem mu poslal zprávu.“ - „A dostal ji?“ - „Ano.“ ()
Zneklidňující drama o pedofilní vraždě a lidech jí ovlivněných stojí zcela na precizně profilovaných postavách a jejich pečlivě vyjádřených motivacích. Právě díky tomu se pojednání o obětech i pachatelích nestává detektivkou, thrillerem či vypjatým melodramatem, nýbrž nestrannou studií osamění, bezmoci a ztráty někoho blízkého. Sice scénář místy příliš polopaticky zdůrazňuje jistá fakta o případu i postavách a u figur policistů sklouzává až ke karikatuře, ale právě díky tomu se může v případě postav pedofilů vyhnout schematické démonizaci a naopak i je představit jako obyčejné a tragické lidi. ()
Baran bo Odar mě nedávno nadchnul svým hackerským thrillerem a tady ukázal, že úspěch jeho druhého filmu nebyl náhodou. V tomto případě se ani tak nesoustředí na pátrání po vrahovi, ale spíš na utrpení rodičů, které nezmizí ani po třiadvaceti letech. Stejnou měrou film odhaluje i psychická muka jednoho ze dvou viníků dávné vraždy, kterého po nejnovějším zmizení přepadnou výčitky svědomí v té nejčernější podobě. Celkově věrohodné, výborně zahrané a v závěru silně nasírací. Ale tak to halt v životě chodí. 80% ()
Plný počet nedávám, protože jsem ve filmu postřehla nějaké chyby. Ale přesto je to vynikající artová kriminálka a zároveň psychologický film. Prostředí pedofilie jsem zatím neznala a i tady mi trvalo dlouho, než jsem pochopila, o co vlastně jde a kdo je kdo. Ale čím se film blížil k závěru, tím víc jsem ho oceňovala a vnímala jeho určitou hloubku. Konec nic nezkazil, naopak. ()
Galerie (22)
Photo © NFP
![Poslední mlčení - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/301/159301521_561a9b.jpg)
Zajímavosti (3)
- Film nemá žiadne úvodné titulky. (Crybaby)
- Režisér Baran bo Odar prezradil, že sa nechal inšpirovať kórejským snímkom Salinui Chueok (2003). (Crybaby)
- Filmovanie snímky prebiehalo v bavorskom meste Norimberg a v durínskom meste Erfurt. (MikaelSVK)
Reklama