Režie:
Peter SolanKamera:
Tibor BiathHudba:
Wiliam BukovýHrají:
Štefan Kvietik, Valentina Thielová, Józef Kondrat, Gerhard Rachold, Manfred Krug, Edwin Marian, Jindřich Narenta, Ján Kováčik, Ľudovít Ozábal, Jan Bobek (více)Obsahy(1)
Velitel koncentračního tábora Walter Kraft (M. Krug) je amatérským boxerem. Kondici si udržuje v dobře zařízené posilovně, zatímco podvyživení vězňové musejí celý den tvrdě pracovat. Pokusy o útěk se zde trestají okamžitou smrtí. Jedním ze skupiny dopadených uprchlíků je i Slovák Ján Komínek (Š. Kvietik). Kraft jen náhodou zjistí, že vychrtlý mladík je také amatérským boxerem. Jelikož velitel potřebuje k tréninku sparingpartnera, ušetří Komínka smrti i povinnosti pracovat a pověří svého asistenta Williho (E. Marian), aby vězně „vykrmil“. Zesláblý Komínek se zpočátku veliteli nemůže v ringu rovnat, avšak zanedlouho se ukáže, že Kraft je mizerným sportovcem a že Komínek je schopen jej poslat k zemi. Jenže tady nejde o vítězství v boxu a už vůbec ne o pravidla fair play. Komínek dobře ví, že bojuje o život – a to nejen o svůj… (Česká televize)
(více)Recenze (98)
Po dlhých rokoch vidím, že tento film je oveľa lepší, než to dobré, čo som si z neho pamätal. Gro tvoria hlavne boxerské zápasy, ktoré sú vzhľadom na rok na veľmi vysokej úrovni. Stačí si to porovnať napr. s najznámejším boxerským filmom všetkých čias (Rocky), ktorý bol natočený o 15 rokov neskôr a nedosahuje kvalít svojho stredoeurópskeho predchodcu. Silno uveriteľná atmosféra koncentračného tábora, hlavne pri scénach pracujúcich väzňov, nemenej zaujímavé Kvietikovo herectvo, ktorému dobre sekunduje jeho nemecký súper Manfred Krug. Život či v istých špecifických prípadoch kúsok pohodlia stoja na veľmi tenkom ľade. Pozoruhodný Solanov počin, ktorý v istom pohľade predbehol svoju dobu. ()
No námět se zdá hodně přitažený za vlasy a konec propuštění tomu jen dodá.Na druhé straně je to po dlouhé době kdy jsem dokoukal slovenský film. 70 %. ()
Za normálních okolností by mě film plný boxu dost nudil. Ale toto nebyly a nejsou normální okolnosti... Od samotného počátku na člověka dýchne tísnivá atmosféra. Z některých scén mě šel přímo mráz po zádech (viz např.. pohled na kouřící komín po předchozí scéně s velkým zástupem nově příchozích vězňů do koncentračního tábora). A ty střihy mezi boxerským ringem, kde se hraje fair play, a prostředím koncentračního tábora, kde platí pravý opak, divácký prožitek ještě umocňují. Postavy ve filmu přitom nejsou nikterak černobílé. Jsme tak jednak svědky toho, jak mezi spoluvězni Komínka panuje závist, zbabělost, lež, a dokonce i udavačství a zároveň vidíme lidskost a životní moudrost na straně ženy nacistického velitele, když svého muže upozorňuje, že lidé jsou ještě horší, než si může pomyslet. Hodně silně na mě zapůsobil konec filmu, kde je hlavní hrdina opět konfrontován s životní realitou, kde se nehraje fair, odmítne jí však akceptovat. ()
Velmi silné drama z divácky atraktivního prostředí, kterému vévodí herecké výkony hlavních představitelů. Absurdita války je tady umocněna absurdní bezvýchodností hlavní postavy ze své složité situace - spoluvězni ho nenávidí kvůli jeho privilegiím a velitel Kraft má nad ním absolutní moc, protože zásady fair play v koncentračním táboře neplatí. Velmi silný příběh vyvolává otázky o síle lidskosti a solidarity. ()
(130/2016) / Ďalšia pecka 60-tych rokov keď sme točili ako z veľkej knihy. Boxer a smrť je vyspelý filmový produkt v každej jednej zložke. Kvietik ako Komínek zažiaril a pre rolu dokonca pribral takmer 25 kíl , čo je určite v našich končínách a v tej dobe unikát. Trochu som sa obával spracovania boxerskej časti ale je spracovaná naozaj dobre, dynamicky, prirodzene dokonca s použitím POV pohľadu. (8/10) ()
V roku 1962 natočil Peter Solan film Boxer a smrť na motívy rovnomennej poviedky poľského autora Józefa Hena a veľkými písmenami sa tak zapísal do dejín slovenskej kinematografie. Dej filmu sa odohráva v ťaživom prostredí koncentračného tábora a jeho ústredný motív predstavuje (ne)férový zápas medzi uväzneným pästiarom Jánom Komínkom (Štefan Kvietik) a veliteľom lágru, mimochodom profesionálnym boxerom Walterom Kraftom (Manfred Krug). Snímka je psychologickou drámou, zobrazujúcou existencionálne vypätú situáciu jedného opusteného človeka. Ten sa zo dňa na deň stáva len hračkou v rukách Sturmbannfűhrera Krafta a zároveň tŕňom v oku iných väzňov, kvôli získaným privilégiám. Film je ukážkou hereckého majstrovstva dvoch spomínaných hlavných predstaviteľov, nasnímaných úspornou a zároveň veľa vypovedajúcou intímnou kamerou Tibora Biatha s hudbou Wiliama Bukového, ktorý za ňu získal cenu Daria Milhauda za najlepší hudobný doprovod na MFF v San Franciscu roku 1963. ()
Doporučuju nečíst "oficiální text distributora", kde je vyslepičené všechno, včetně úplného závěru. Nikdy bych nevěřil, že budu se zatajeným dechem sledovat box. Ani u Rockyho jsem nebyl tak fascinován. Štefana Kvietika jsem si z žádného filmu neuvědomoval a až teď se divím, kde všude hrál. Tady předvedl výborný výkon. ()
Film velice podobný o dva roky staršímu filmu "Přežil jsem svou smrt", rovněž tedy dávám i stejné hodnocení, protože je těžké určit, který z filmů byl o píď lepší. Samozřejmě se tato látka dala rozpitvat ještě více dopodrobna a lépe, protože přímo vybízí k různým odbočkám, větší psychologii obou stran barikády, ovšem buďme rádi i za to, dnešní "koncentrační" filmy působí unyle a neuvěřitelně oproti tomuto dílku. Kvietik opět podává nadprůměrný výkon, Thielová opět v negativní roli (má na to rysy) a i němečtí herci stojí za řeč. K dokonalosti sice dosti schází, ale nadprůměr to je, to zas jo... ()
Podobnost s filmem "Přežil jsem svou smrt". existuje. I v tomto snímku jsou zvuk, hudba, kamera... vybírány tak citlivě, že se člověk může soustředit na děj, který je opět velmi silný. Doporučuji k zhlédnutí a važme si toho, jaký krásný život žijeme nyní! ()
Takto som Štefana Kvietika ešte nevidel. Poznám ho len ako milého starého pána a tu odrazu zboxuje nacistických pohlavárov. Boxerské súboje veľmi nemusím, tobôž nie štýlové americké, ale tu to padlo nejako celkom ináč. ()
Neskutočne silný film. Veľmi na mňa zapôsobil emocionálne. ()
Človek, predovšetkým mladý, si až pri filmoch podobného ducha uvedomí, čo všetko naši predkovia museli pretrpieť. Povedal by som, že až oskarový výkon pána Štefana Kvietika, nás živo vovedie do strastiplného osudu chlapov v koncentračných táboroch. Obraz život-degradácia, box-odvaha, smrť-trest je dokonale zliaty v jedno z najkvalitnejších diel, aké som videl v poslednej dobe. My mnohokrát hľadáme vojnové filmové klenoty niekde v americkej tvorbe a pritom si neuvedomuje, že doma máme takých niekoľko a navyše takých, ktoré živo popisujú udalosti neslávnych dôb, o ktorých tvorcovia, ktorí nežili v tom veku, nemôžu veľa vedieť... ()
Jedálny lístok kulturistu sa síce v priebehu tých pár rokov značne zmenil, ale mám dojem že nie iba jedálníček ale tiež disciplína. Film sa samozrejme nepohráva iba so samotným zápasom, ale na jeho pozadí vyzdvihuje aj kultúru zdravého rozumu v beštiálnom svete , kde ale nič nie je vopred prehraté, kým si boxeristi nenasadia rukavice a nenastúpia do ringu. Príbeh vrhá svetlo na smrť a ukazuje, že aj tá má kosti a vie dostávať rany z obrany. ()
Nezáleží ani veľmi na tom, či je dej predvídateľný, ani na tom, či sú postavy a udalosti podobné už videným. Najdôležitejšie zo všetkého sú obsah, originalita a zoradenie jednotlivých scén. Preto som bol spočiatku potešený rozprávaním in medias res, po ktorom som mal chvíľu naširoko otvorené oči až do nejakej 17. minúty filmu – scén s Willym. Tieto skoré scény filmu nestačili zo mňa zotrieť prvotné nadšenie svojím zaujímavým kontrastom zúbožených, trestaných väzňov a panovačných Nemcov a výberom prízvukov a hovorených tém. Ďalšie minúty už však natoľko originálne neboli, kúzlo sa pominulo a ostalo pár emočne silných scén, no väčšinou predvídateľných a bez originality a invencie. A samozrejme, pred Kvietikom a hercami hrajúcimi Nemcov klobúk dole. ()
Peter Solan natočil jeden výborný film. Boj muža o holý život v koncetračnom tábore, zavisí od jeho schopnosti v ringu. Famózny výkon Štefana Kvietika.. 85%. ()
Konec mne zklamal. Nikoli proto, že Komínek se vrátil, ale proto, že velitel nedodržel slovo. Mně ten konec přišel nelogický. Po celou dobu je postava velitele vykreslována jako člověka, jemuž jde o podstatu sportu, a jako takový by se pravěže přes porážku přenesl. Film tak sklouzl do tehdejší jednostranné vlny filmů operujících s kolektivní vinou, namísto aby zkusil na tehdejší dobu odvážně poukázat na existenci i slušných lidí. ()
Skvělý film z koncentráku o tom jak si velitel tábora který je v civilu boxer najde mezi vězni sobě rovného se kterým si může zaboxovat.Z počátku velitel vítězí a nedává vězni Komínkovi šanci ale postupem času kdy Komínek dostává příležitost trénovat se souboje vyrovnávají až do fáze kdy velitel tabora tahá za kratší konec.Je zde i skvěle ukázaný jak se Kominek boji velitele porazit protože si umí domyslet že by zřejmě druhý den byl na seznamu lidí jdoucí do plynu.Opravdu pěkný film při kterém mě děsily kouřící komíny z krematoria v pozadí. ()
Vysoce nadprůměrný snímek, jen ten konec mi přijde do značné míry morálně přeexponovaný, jako by hlavní hrdina po celém tom pekle, jímž prošel, najednou neměl pud sebezáchovy... ()
[4,5*] "Sežral jsi málem kilo. Prima. Vykrmím tě jako svini, neboj se. Herr kommandant musí mít do čeho mlátit." Vojnová dráma (to označenie "športová dráma" považujem za značne zavádzajúce), jeden z najlepších slovenských filmov, aké boli kedy nakrútené. Pútavý príbeh s veľmi originálnou zápletkou je zasadený do desivo realistického prostredia tábora smrti, v ktorom vládnu krutí, sadistickí "nadľudia". Skvelý herecký výkon podáva Štefan Kvietik v hlavnej role (Ján Komínek), a to nielen v dramatickej rovine, ale veľmi presvedčivo pôsobí i v rovine športovej. Mimochodom, má pomerne zvláštnu postavu, je "samá ruka samá noha" a na začiatku, ešte ako úplne vychudnutý, vyzerá ako taký pavúk. Herecky na úrovni je i jeho nemecký protivník Manfred Krug (Walter Kraft), kvôli väčšej vierohodnosti však mohli hádam vybrať aj trochu športovejšie pôsobiaceho Nemca, a nie takého bacuľatého s blatovými svalmi. Ale to len taká drobná výhrada. Film ma fascinuje aj svojím pomerne unikátnym používaním jazykov - zaznieva tu celý spletenec jazykov (nemčina, slovenčina, poľština, čeština), každý si hovorí svojou vlastnou rečou a pritom si všetci navzájom rozumejú (samozrejme s výnimkou Nemcov, ktorí rozumejú len vlastným). Rád by som ešte vyzdvihol kvalitnú kameru (Tibor Biath) a silne pôsobivý záver filmu. "Pre ľudí bez morálky, pre nepriateľov Ríše vedú len dve cesty k slobode: Cez komín a cez prácu." ()
Suverénne najlepší Solanov film; a vlastne najlepší slovenský film o (ne)živote v koncentračnom tábore vôbec. Komorná psychologická dráma, ktorej minimum postáv nielenže neuškodilo, ale dokonca pomohlo vyťažiť z námetu absolútne maximum. A keď sme už pri "naj", nemožno nespomenúť Štefana Kvieitka, na ktorého je radosť pozerať (a to nielen pre jeho mladé vyšportované telo) v role väzňa Komínka patriacej k jeho najlepším. ()
Reklama