Režie:
Benoît JacquotKamera:
Romain WindingHudba:
Bruno CoulaisHrají:
Diane Kruger, Léa Seydoux, Virginie Ledoyen, Xavier Beauvois, Noémie Lvovsky, Michel Robin, Julie-Marie Parmentier, Dominique Reymond, Aladin Reibel (více)Obsahy(1)
Historické drama podle stejnojmenného románu Chantal Thomasové. Fiktivní vyprávění o posledních dnech Marie Antoinetty při moci očima její mladé služebnice Sidonie Labordeové... V červenci 1789, kdy vypukla Velká francouzská revoluce, je král Ludvík XVI., královna Marie-Antoinette a jejich dvůr ve Versaillles, daleko od starostí každodenního života. Když se k nim dostane zpráva o dobytí Bastilly, nastane mezi dvořany panika a většina šlechty i se svým služebnictvem opouští potápějící se loď. Nechávají královskou rodinu takřka samotnou. Jenom mladá Sidonie Labordeová, královnina společnice, která jí nahlas předčítává a je jí celou duší oddaná, neodejde za žádných okolností. Neví ale, že právě plynou poslední tři dny, které stráví ve společnosti své milované královny... (JOJ Cinema)
(více)Recenze (69)
Historická dráma odohrávajúca sa v počiatkoch francúzskej revolúcie je inteligentná kostýmová pastva pre oči v tej najlepšej podobe. Je to napätý, pohlcujúci a príjemne originálny pohľad Benoîta Jacquota na tri dni života a klamstvá odsúdeného panovníka. 6/10 ()
Dekadencia v náznakoch. ()
Na královském dvoře chráním portrét urozeného lože. Jsem jen pomocnice s knihami, předčítačka královny, majitelka vzácných slov, služebnice její rozmrzelosti, která vzývá přitažlivost náklonnosti. Cele ovívá pompéznost múz Jejího Veličenstva, dotýká se modly dekadence, v níž toulají se detaily vrtošivé, nitky představ přetržené. Všichni opouštějí potápějící se loď, já, ty i její choť. Uposlechnu jejímu přání, loučím se s Vámi, má paní. V převleku prchám, pod paraplíčkem Vaší přítelkyně, milostivé dámy, vzdychám. ()
Pokus o zmatek, strach a chaos, který se ne az tak povedl. ()
Zase jeden z příběhů, kde se by mělo vyjasnit to, co se tam vlastně stalo. Chaotické, člověk neví která bije, občas se děj dost táhne. A to toto téma nabízí obrovský potenciál. Škoda. Podle mě se tenhle film zasekl někde mezi "potravou pro masy" a filmem pro náročného diváka. ()
Mé znalosti dějepisu vypadají jako mé ruční práce: spousta děr a sem tam nějaký šmodrchanec. Nepřesnosti v historických filmech mě tedy příliš neruší a od tohoto jsem očekávala jen nákladné kostýmy a natupírované paruky navlečené na Diane Kruger. Jenomže vzhledem k té drobnosti, že film nemá prakticky žádný děj, má člověk ve výsledku pocit, jako kdyby si ty šaty a paruky prohlížel na ramínkách v zatuchlé skříni, na jejímž křídle je vylepený plakát s Dianou. A navíc mu přes rameno neustále zírala ošklivá lesbická čtečka s pohledem vycpané veverky. ()
Absolutně nechápu tak nízké hodnocení, podle mě věrohodná sonda do bodu zlomu francouzskáho královského dvora s Versailles jako uzavřeným (následněohroženým) a lehce "dekadentním" mikrosvětem s vlastními pravidly a zákony... A hlavně Diana Kruger začíná hrát. ()
Křehká Léa Seydoux je hvězdou tohoto střípku z počátku francouzské revoluce. Nevím sice, jak moc historicky věrný tenhle útržek je, ale pohled z úhlu sloužících, pohybujících se v těsných tmavých chodbách zázemí Versailles na prahu smršti, která celý tenhle svět smete, mne moc bavil. ()
Z filmu mám rozporuplné pocity, ale líbila se mi jednoduchost, jakým bylo dané téma pojato a syrovost, s kterou ukazoval život ve Versailles, jako prostředí zcela odtrhuté od okolního světa. Plakát tohoto filmu, na němž jsou dvě nádherné ženy, které spojovalo velice silné pouto a přátelství, to byl jeden z nejlepších a hlavně nejitenzivnějších momentů filmu. Čekala jsem co se stane ;) Pocity a myšlenky, které se odehrávaly v nitru Marie Antoinetty poslední dny jejího života (aniž by to věděla), jsou nám utajeny, ale její příprava na odjezd ze zámku mi připadala v určitém směru absurdní :D :D Ovšem pro lásku je člověk schopen čehokoliv, třeba se převléci do jiných šatů... ()
Ulice duní pochodem tisíců. „Sidonie, kde máš ty zlaté hodiny, co jsem ti půjčila?“ Bastila padla v úterý v odpoledních hodinách. „Louison mi je ukradla z pokoje, paní. Utekla s nimi.“ První zmatené zprávy hovoří o tom, že její velitel byl bestiálně popraven pouhým nožem. „Nevadí, strhnu ti to z platu.“ Následně byla jeho hlava nabodnuta na kopí a nesena ulicemi Paříže. „Paní, víte přece, že bych je splácela do konce života.“ Při obléhání přišla o život téměř stovka lidí. „Inu, máš pravdu. Nakonec kdo by se za těchto okolností staral o nějaké hodiny.“ ()
Zklamání. :-( Při dívání na film mi celý příběh přišel jako v určité časové smyčce, která se točila pořád dokola a dokola. ()
Musím pochválit herecký výkon Diane Kruger jako královny,líbily se mi kostýmy,ale jinak mě film příliš nenadchl. ()
Výborný náhled pod pokličku služebných u královského dvoru. Jen tomu chyběl silnější příběh. Kulisy ale povedené a paničky jak jinak než filmově sličné. Průměr pro milovníky historie. Řekl bych spíše lepší průměr. ()
Začátek Velké francouzské buržoazní revoluce jako palácový drb...Mohlo jít o zajímavý ženský pohled "zevnitř", ale to by charaktery musely být lépe prokresleny a nesměly se utápět v lesbických tužbách...Podezírám Benoîta Jacquota, že chtěl původně točit jiný žánr...Třeba kostýmní soft sexy film... ()
Diane Kruger se do role Marie Antoinetty hezky hodí, pochválit bych ale chtěla hlavně svěží a přirozený výkon Léi Seydoux. Krásné kostýmy, prostředí a atmosféra také dělá své. Ve filmu chybí nějaké to větší napětí, které do doby, kdy jde Antoinettě a dalším o krk, patří. ()
Erotické napětí mezi dívčinami bylo asi to jediné, co mě drželo dokoukat se do konce. Kostýmy i to obsazení hlavní trojky parádní, ale příběh a způsob jeho podání mě moc nebral. 4/10 ()
Atmosféra filmu na mě působila dosti umouněně.Jakože to herce nebaví.Ale ani jednoho.Scéna s pokládáním hlavy na špalek byla zbytečně časově natažená.Nevím ,co si na tom záběru měl divák vychutnat.Postava Seydoux mi přišla ospalá unuděná.ještě že měla ve scénáři neustálé drbání se.Jinak by snad celý čas byly v záběru její silikony ve výstřihu.Film který už po druhé nebudu chtít vidět. ()
Doporučuju si o dané době a událostech nejdřív něco přečíst, jinak hrozí, že nebudete poznávat jednotlivé postavy, nijak extra se nebudete orientovat ani v ději a z výrazně nevýrazného filmu si odnesete hlavně rozpačité pocity. ()
Velmi působivý film, ale stejně bych chtěl vidět, jak to tenkrát probíhalo ve skutečnosti. Konce politických režimů bývají zajímavé, každý má, abych tak řekl, svoji specifickou příchuť. Rád se na takové filmy dívám. ()
co ti jebe na konci jak ju odjebala ze aby sa prezliekla za tu kravu v zelenom keby cosi tak ju zoberu a falosnu sluzobnicku nechaju no to vies skoda ze nepovedala pravdu pred tym vojakom ()
Reklama