Režie:
Jiří Sequens st.Scénář:
Jiří HubačKamera:
Miloslav HarvanHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Rudolf Jelínek, Marie Drahokoupilová, Hana Maciuchová, Josef Vinklář, Miloš Willig, Petr Oliva, Josef Langmiler, Libuše Švormová, Antonie Hegerlíková (více)Obsahy(1)
Malíř, který svým uměním a názory se značně rozchází s konvenční společností malého amerického města, je podezříván, že zavraždil svou manželku. Když jsou proti němu v období místních voleb rozpoutány vášně, zachraňuje si život útěkem do jeskyně v blízkém lese a odtud s pomocí dětí, jejichž důvěru si získal, organizuje formou dětské hry úspěšné pátrání po skutečném vrahovi. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (35)
Křeč, křeč, samá křeč. 1) Neuvěřitelně exaltované herecké výkony 32leté Marie Drahokoupilové (Linda) i 38letého Rudolfa Jelínka (malíř John Hamilton) i celé režijní pojetí posouvají inscenaci někam do končin podivínských groteskních počinů. Jinými slovy, je to strašné, ale kdo má rád televizní bizár, může být spokojen._____ 2) Příběh obsahuje několik, věru, příšerných postav. Neurotická hysterka, nesnesitelná zákeřná lhářka, očividná alkoholička, manželka malíře Hamiltona Linda je na prvním místě. Ovšem její muž, nekňuba (zvláště zpočátku) John si snad jiné zacházení ani nezaslouží. Dalším příkladem je holčička Angela, samozvaná šéfová dětské party. Tu bych zaškrtil... i když spíš si takovou reakci zaslouží její rodiče. Buranští lynčeři jen dokreslují obecně nechutné příklady hnusného lidského chování._____ 3) Docela zajímavý děj (v první polovině) nakonec klopýtavě dorazí k pointě, který nevyplývá z předchozích událostí, ale spíš je názornou ilustrací principu deus ex machina. Na detektivku dost neuspokojivé vyznění._____ 4) Úsměvně (i když je to úsměv smutný) působí napodobování amerických reálií. Bytové zařízení nese nezaměnitelné znaky fundusu socialistické televize - normalizované dveře sídlištních bytovek, zámky, lampy, telefonní přístroj a spousty dalších._____ Rovněž vidíme neznalost tvůrců pokud jde o zvyky Američanů. Pivo by nejspíš pili přímo z plechovky a nenalévali ho do skleničky. Šunka na talíři by spíš byla uvnitř sandviče. Jen stěží by ji Amík pěkně způsobně jedl vidličkou a nožem, spíš by použil čistě jen vidličku. Šerif by byl v uniformě a ne v kostkované košili a další a další příklady._____ 5) Pár reakcí na kolegy komentátory._____ Prohnilá americká společnost? Spíš je to maloměsto s maloměšťáky se spoustou předsudků._____ Malíř, který si rád hraje s dětmi, mi jako pedofil nepřipadal. Nikdo jiný si s ním hrát nechtěl._____ 6) Výstižný koment: MartinX.**, foogyy7 (odpad)._____ 7) Televizní bizár tohoto ražení už dnes není příliš k vidění. Vlastně mě docela pobavil a proto přidávám jednu celou hvězdičku jako mimořádnou prémii. ()
Taková normální americká knižní detektivka, vymykající se zdánlivě vedlejším motivem, který však (alespoň v této dramatizaci) vychází jako ten nejzajímavější, totiž interakcí mezi stíhaným hrdinou a dětmi, zvláště pokud jde o tu podivně problematickou holčičku - zde nastupuje to pravé drama. Krom toho je samozřejmě zajímavé sledovat, jak socialističtí adaptéři využili "nastavování zrcadla" stran různých společenských a politických motivů (ostatně i v tom, totiž ve vztahu mezi titulní postavou a okolní společností, překračuje toto dílko meze běžné detektivky - stručné zhodnocení viz v Marthosově komentáři). Herecky si lze užít nejen okrasnou Drahokoupilovou, neobvykle pokornou Maciuchovou nebo Vinkláře coby buranského šerifa, ale naštěstí i toho Jelínka v titulní roli. O dva roky starší adaptace Konfrontace od téhož režiséra dle téhož spisovatele je však čistě coby společenská detektivka přece jen kvalitnější. ()
Ona to tak moc není zrovna detektivka, ačkoliv i na tento motiv dojde, ale spíše kritika společenských poměrů. To, co dnes vnímáme jako běžnou věc, ještě nedávno nejenom v USA pokládali za věc hodnou vyřízení si to po svém a vlastníma rukama či brokovnicemi. Popravdě mi ten vztah hlavního hrdiny s dětmi přišel zde, tak jak je podán, přece jen poněkud pedofilní, takže být policajtem, mám ho v hledáčku určitě také a dvojnásobně. Ale jinak je to celé vystřižené krásně, dobře zahrané (ačkoliv Marie Drahokoupilová zde má spíše zápornou roli a panu Vinkláři jsem jeho šerifa moc nevěřil), opravdu povedená hudba i lokace (přestože samotný vnitřek jeskyně je ateliér), a dojde i na Jupitera Jonese ze Tří pátračů a jeho pátrací dětskou skupinu. ;-) Jo a mimochodem, obrazy, jaké hlavní postava maluje a kritikům se nelíbí, hodně připomínají Paula Kleeho, který se těmito obrazy naopak proslavil. ()
.....prekvapený som bol a milo....zabudnutá tv detektívka a veľmi dobrá....minusom bolo miestami to divadelné hranie s výkrikmi ,zvolaniami a behaním hore dolu,ale hlavne divné až pedofilné chovanie postavy,kt.stvárnil R.Jelínek: to,že dospelý chlap do štyridsiatky sa hrá s maloletými deťmi...no povedzme,ale prečo ma každú chvíľu objímať maloleté dievčatá a bozkávať ich na líce a jeden nedokonaný pokus na ústa....no ozaj divné....to ako malo zobrazovať aký kamarátsky vzťah má p.Hamilton - R.J. - s deťmi ? snáď to malo byť i inak zobrazené a prečo takto sa choval len k dievčatkám a nie chlapcom.....keby sa to udialo len raz ok-ale opakovane hmm divné......NAPRIEK týmto pár výhradám veľmi vydarené s prekvapujúcim pachateľom. ()
Krásnà čistá konverzačka je ozvláštněna přítomností dětské party. Poněkud úsměvně působí namaskování jednoho z chlapců na mouřenína, což mělo znamenat, že hoch je černoch. Ale tak jako si dvorní dàmy lepily pihu krásy, tak si tato inscenace nabarvila jinocha. Jinak jí totiž nelze nic vytknout. Spíše se v dobrém pozastavit nad tím, jak to tady Jelínkovi slušelo. /// Výzva 2019 od Willy Kufalta ()
Galerie (3)
Zajímavosti (1)
- John Hamilton (Rudolf Jelínek) je v předloze románu „A Man in the Net“ z roku 1956 označován jako komunista. Scenárista Hubač tady narazil při schvalování, protože být označen komunistou je v USA bráno jako cejch. Argumentoval však, že Hamilton je nakonec jediný, kdo má v příběhu čisté ruce, což schvalovatelé uznali, takže nakonec v inscenaci zůstala jeho politická orientace. (sator)
Reklama