VOD (1)
Obsahy(1)
Obchodník Luo Yushen sa po rokoch vracia do rodnej dediny v severnej Číne. Doma ho zastihne smutná správa - zomrel mu otec, ktorý tu pôsobil ako učiteľ. Jeho matka trvá na usporiadaní tradičného pohrebného ceremoniálu. Ten v ňom prebúdza dávne spomienky na udalosti, o ktorých počúval ako chlapec. Jeho otec Luo Changyu v tomto zastrčenom kúte kedysi nastúpil na učiteľské miesto a zamiloval sa do najpôvabnejšej z miestnych dievčat, Zhao Dio. Láska však nemala v období čínskej kultúrnej revolúcie miesto, mladý učiteľ bol obvinený z politickej chyby a bol prinútený k odchodu. Dvojica sa nevidela dva roky. Potom sa zamilovaným podarilo opäť stretnúť. Vzali sa a rozdelila ich až smrť. Ich syn, ktorý si uvedomuje, aké silné bolo toto rodinné puto a koľko prekážok museli jeho rodičia prekonať, sa rozhodne, že splní nielen matkine, ale i otcove posledné želanie... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (139)
I ked dejovo je to velmi jednoduche, a chybala mi vacsia "pestrost" (obcas je to predsa len trochu monotonne), Zhangova presna a velmi citliva rezia zanechava obrovsky dojem. Sustredi sa sice na malo detailov, tazi s nich vsak najvacsie mozne maximum, velmi nenasilne a prijemne prelina casove roviny a vsetku tu jemnu pracu zurocil v nahernom finale. Je sice mnoho nadhernych (aj lepsich) azijskych romanci, avsak vyzualny styl a nadhera tomuto filmu dava velmi osobitu atmosferu. Keby som nevidel to mnozstvo podobne ladenych filmov, siel by som urcite na plny pocet. Necham si vsak otvorene zadne dvierka a ked raz budem mat svoju vlastnu domacu mini-kinosalu, pustim si to znova (osamote) a tusim, ze plnemu hodnoteniu sa nevyhnem. (8.2/10) ()
"Pocta Abbásovi Kiarostámimu". Aspoň tak sa vyjadril režisér o minimalistickom príbehu maximálnej lásky medzi dievčaťom a učiteľom. Zrkadlí sa v ňom sila oddaného čakania, splnenie sľubov vyslovených dychtivým, doširoka roztvoreným očiam aj za cenu neskoršieho odriekania, úcta k tajným želaniam predkov a základné pravidlá správania sa, vyjadrené v pár učiteľom pripravených, nahlas odriekaných a žiakmi opakovaných vetách: "Jar, leto, jeseň, zima. Východ, západ, juh a sever. Zapisovať si zaujímavé udalosti do denníka." Jemným štetcom zachytené obrazy okolia malej čínskej horskej dedinky v striedaní ročných období, symbolizujúcich pretrvávanie sily lásky v premenách farieb prírody. ()
Zhang Yimou dnes platí zejména za poutavé historické eposy, ve svém snímku z roku 1999 vyměnil svou femme fatale Gong Li za mladinkou Zhang ZiYi (to byl ostatně hlavní důvod, proč jsem se na film těšil) a natočil strohý vesnický příběh jedné lásky. Ještě tehdy mu stačilo unylé tempo, strohé dialogy, kamera používající statické celky. Dnes jej známe jako tvůrce, který vedle ponechavšího estetického cítění pracuje s dynamickým střihem, bravurní choreografií, s precizní gradací děje. Děkovat tomuto filmu přesto můžeme za objevení dnes velmi pracovité Zhang ZiYi!! ()
Film o důležitosti dobrého jídla a pochopitelně kýč jak prase. ()
"Láska na první pohled" která se během doby změnila na "lásku až za hrob". Nereálný požadavek matky-vdovy, aby byl její zemřelý manžel ( učitel) donesen podle staré tradice v rakvi pěšky domů z místa vzdáleného půl dne jízdy traktorem, je považován zprvu za téměř nemožný. Ale to, že si matka nakonec prosadí svou, rozhodně není samoúčelné a nakonec je pro všechny zúčastněné přínosem. ()
Nádherný čínsky film kombinuje súčasnosť čiernobielo a minulosť vo farbe, aj keď to väčšinou vo filmoch býva presne naopak. Úvod naznačuje, že pravdepodobne pôjde o smutný film, ale v spomienkach sa vrátime v čase a začína sa odvíjať nádherný príbeh lásky. Veľkú zásluhu na príjemnom a silnom zážitku má nádherná príroda, farby jesene, život na vidieku , no hlavne krásny hudobný motív , ktorý tu znie v mnohých podobách, v záverečných titulkoch i s nádherným ženským hlasom. Ziyi Zhang ma hypnotizovala svojim zamilovaným pohľadom a za naj scénu mám darovanie spony do vlasov. Pustil som si ju možno 5-6 krát. Aj tá čínština mi zrazu prišla oveľa krajšia. Na záver pridávam trailer, ktorý tu na csfd chýba.100%. ()
Příběh tohoto snímku je až neskutečně prostý. A v tom to je. Člověk už zapomněl jaké to je na chvilku se zastavit a radovat se z mála. Ze sponky, spravené jídelní misky či z návratu milovaného člověka. Tu dechberoucí prostotu a jednoduchost podbarvuje neskutečná kamera s hrou světel, barev a stínů podzimního slunka. A nelze zapomenout ani na podmanivou ústřední melodii... Padla zde námitka, že je divák tak dalece okouzlen, že si neuvědomuje v jakém období se děj odehrává. Kulturní revoluci, Maa, brutality o jakých se nám u nás mohlo jen zdát... Ano, to je jistě pravda. Ale toto je pohled prostých lidí z úpatí hor daleko od města, kteří se svými rodinami stovky let žijí většinou stále stejně se svým dobytkem (ano přibyl jim traktor..) a kteří ještě stále dodržují dávné tradice staré Číny. Proč si tento pohled kazit? Hlavní hrdinka byla okouzlující a nápad současnost točit černobíle a vzpomínky barevně byl perfektní. Doporučuji vidět! * * * * ()
Skoro je až k podivu, že před Hrdinou a Klanem létajících dýk točil Zhang Yimou filmy jako Cesta domů (The Road Home). Je to filmové ztělesnění jednoduchosti a prostoty a zároveň důkazem, že i v nich se může skrývat neuvěřitelná krása, půvab, síla. ___ Současný začátek a konec mi ne úplně seděl, takže 90%. ()
TV/// Obsazení 6/10 Děj 9/10 Hudba 9/10 Efekty 9/10/// +malebná hudba, obraz, Ziyi Zhang –velice prostý příběh/// Jéžišku, to je tak dojemný a krásný film, až mě rozplakal. Obrazová i hudební stránka je téměř dokonalá. Dějově je film velice jednoduchý, ale o to krásnější. Slovenský dabing nebyl špatný. Jsem dojat./// Celkem 84%/// ()
Zamilovaná dívenka běhá sem a tam v podzimem zbarvených kopcích na čínském venkově a sní si o svém kouzelném princi, mladém učiteli, který do vesnice nedávno přijel. Film je po audiovizuální stránce líbivý, jeho záměrná prostota však překračuje hranici povrchnosti. Ještě meditace nad ztrátami a zisky provázejícími vítězství moderní civilizace nad dávnými tradicemi je ve filmu ukázána poměrně vyváženě. I když minulost tu přeci jen dostává trochu růžový odstín - jako by vesnická holka v 50. letech měla hromady času k tomu, aby si pobíhala po lukách a lesích a nebo někde vyčkávala na milého. Ostatně samo dívčino pubertální romantické vzplanutí k tváři docela neznámého človška se mi zdá být dosti vratkým základem pro vztah, který na tomto citu vyrostl. Filmu chybí pořádný příběh a scénář má díry - podivně náhlá je například proměna matčina přístupu k hrdinčině lásce. Také dobový útlak je naznačen jen velmi plaše a politicky korektně. ()
Na Čínu až moc dramaticky prostoduché a jednotvárne. Ako celok to preto na mňa nemalo šancu nejak výrazne zapôsobiť, iba ak tak pár jednotlivými, emotívnejšími scénami, ktoré ťahajú tento snímok zo šedivých vôd priemernosti. Ale inak žiadna sláva, teda, až na tú herečku, tá bola prenádherná, veľmi príjemne sa na ňu pozeralo. 60/100 Videné v rámci Season Challenge Tour. ()
Krásný romantický příběh sice používá neoriginální nápad na odlišení současnosti od retrospektivy, ale má tak precizně propracovaný vizuál, že vše odpuštěno. S graciézní estetikou zobrazuje jednotlivé scény ze života hlavní hrdinky a nebojí se divákovi předkládat pohled na krajinu připomínající slastně se rozvalující ženu, ba ani ženu v návalu rozkoše. Mužský aspekt je ve filmu značně upozaděn, byť vše se točí kolem vesnického učitele. Ale ten se stává obdobně jako rudý prapor na trámu pouze motivem štěstí hlavní hrdinky. Sekvence pohřbu je navíc výtryskem emocí, které přesně respektují hranice vkusu. ()
Snažit se vzdorovat působivosti filmů Yimou Zhanga je jako stát proti přílivu, nebo příbojové vlně. Dřiv nebo později Vás strhne. Je úplně jedno, že někdo filmu vyčítá věci jako sladkobolnost, hraní na city, propaganda apod. V případě tohoto filmu, to vše dokonale funguje a tak hluboce dojat jsem nebyl už dlouho. K tomu si připočtěte Zhang Ziyi, působivý vizuál režiséra, atmosféru venkova s jeho obyčeji, historií. Je to velmi povedený film. Kde na minimální ploše jsou rozehrány velké emoce, u kterých snad nikdo nezůstane chladný. ()
Jak z Titanicu (btw všimli jste si na začátku filmu těch plakátů na zdi?) vyjmutá love story, estetizovaná překrásnými obrazy střídajících se roční období. A dál? Dál nic. Můžete se kochat pohledem na roztomilou Ziyi Zhang. "Titanic bez katastrofy" je sice hezký, ale docela nudný. ()
... a aj to asi len za naozaj vizuálne veľmi pôsobivé stvárnenie, krásu mladej Ziyi Zhang a niektoré zvyky a tradície, s ktorými som sa oboznámil - inak ma to neoslovilo tak ako neskorší HERO a dokonca aj pri Lietajúcich dýkach som sa nudil o trochu menej, asi som v ten večer v tom kine nemal tú správnu romanticko sentimentálnu náladu, ale miestami mi toho prišlo už priveľa! ()
Zhangova práce s obrazem a zvukem je zde dotažena téměř k čisté dokonalosti, podobně jako herecké výkony hlavních postav. Zatím asi jeho nejlepší film, který jsem měl možnost vidět. Mimochodem, ve filmu se na dvou místech zapadlé čínské vesničky objeví plakát na Cameronův Titanic. Buďto se Zhangovi tento film opravdu hodně zalíbil, nebo byla Cameronova propagace opravdu velmi důkladná (o čemž by svědčilo množství financí vynaložených na reklamu). ()
Sice mi běhal mráz po zádech většinu tohoto krásného filmu, ale proboha, vždyť to bylo tak cílené. :P Mno..ale výprava překrásná..hlavní představitelka taktéž..tak to nebudu komentovat. Hvězdičky tři a kapesníček do kina s sebou. :) ()
2 v 1. Na začátku a na konci film rámuje černobílé drama ze současné čínské vesnice. Syrový příběh o úctě k tradicím a úpadku venkova, ze kterého se mladí stěhují do měst. Mezi tím je ovšem vložen prostý a idylický příběh z konce 50. let tamtéž. Jednoduchá romance negramotné dívky a pouze o pár let staršího vesnického učitele hýří barvami a opájí se krásou Ziyi Zhang v její první hlavní roli. Romance u mne vyhrála na celé čáře. Trvalou konstantou celého filmu zůstává úžasná práce kameramana. ()
Aj Ziyi Zhang mala veľký podiel na tom, že sa na túto krásnu rozprávku, tak dobre pozeralo. Nádherná hudba. ()
Jak může být něco tak prostého, nenápadného a střídmého, současně tak krásné, poetické a naplněné city. Je to jako zhmotnělá poezie, jako podzimní list ladně klouzající k zemi, chmýří na jaře se třepotavě vznášející ve větru i ta vločka, tančící chladným zimním ránem. Ziyi Zhang oděná do neforemného vaťáku a roztomilé naivity své lásky je krásnější než kdy dřív, sentimentalita příběhu výrazná a přitom jemná, a vyprávění tak minimalisticky prosté, už to snad ani víc nešlo. Pro mě nezapomenutelná milostná báseň, jemná a přitom silná, působivá, jak to umí jen asijská kinematografie. ()
Reklama